УХВАЛА

м. Київ

06.10.2025Справа № 910/1274/24
За заявою ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Суддя Яковенко А.В.

Представники учасників: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/1274/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 з-поміж іншого, визнано кредитором у справі № 910/1274/24 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 : Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансово-кредитний супермаркет" на суму 163 333,51 грн, з яких: 6 056,00 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів; 157 277,51 грн. - вимоги другої черги.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 апеляційну скаргу керуючого реструктуризацією/арбітражного керуючого Багінського Артема Олександровича залишено без задоволення. Залишено без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 у справі №910/1274/24 в частині визнання кредитором у справі № 910/1274/24 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 : Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансово-кредитний супермаркет" на суму 163 333,51 грн, з яких: 6 056,00 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів; 157 277,51 грн. - вимоги другої черги.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2025 касаційну скаргу керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Багінського Артема Олександровича задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 у справі № 910/1274/24 в частині вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-кредитний супермаркет" по комісії в сумі 60 516,57 грн скасовано. Справу № 910/1274/24 в цій частині передано но новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/1274/24 в скасованій частині передано на розгляд судді Яковенко А.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2025 прийнято справу № 910/1274/24 до свого провадження в указаній частині та призначено судове засідання на 04.08.2025.

Судове засідання, призначене на 04.08.2025, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Яковенко А.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2025 розгляд справи у судовому засіданні призначено на 06.10.2025.

У судове засідання, призначене на 06.10.2025, представники учасників справи не з`явилися, хоча про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансово-кредитний супермаркет" звернулося до суду з заявою кредитора боржника на суму 157 277,51 грн.

Із поданої заяви слідує, що 25.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансово-кредитний супермаркет" та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено Договір № 6221450 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - Договір кредиту), на підставі якого Кредитор надав Позичальнику грошові кошти в сумі - 126 650 грн для власних потреб на умовах строкової зворотності, платності, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів поточного рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, зазначений у Додатку 2, який є невід`ємною частиною цього Договору, а позичальник зобов`язався своєчасно погашати кредит, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку - 28,00% річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов`язання згідно з цим Договором.

Згідно з п. 2.5. Договору кредиту позичальник за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно сплачує комісійну винагороду у розмірі 4 % суми кредиту, зазначеної у п. 1.1. Договору кредиту.

Відповідно до п. 2.7 Договору кредиту за надання кредиту Позичальник сплачує комісію 4% від суми кредиту, встановленої у п. 1.1. даного Договору. Зазначена комісія сплачується Позичальником одноразово, у день видачі кредиту за рахунок кредитних коштів (тіло кредиту) шляхом перерахування за вказаними Позичальником реквізитами суми кредиту за мінусом утриманої Кредитодавцем комісії. Підписанням цього Договору Позичальник розпоряджається, надає згоду та уповноважує Кредитодавця на вчинення дій з утримання на свою користь та у свою власність не перераховані Позичальнику грошові кошти, що включаються до загальної суми Кредиту, але які до фактичного їх зарахування/перерахування на користь Позичальника, в порядку, встановленому даним пунктом Договору, сплачуються у вигляді комісії за надання Кредиту.

Оскільки боржник належним чином зобов`язання за Договором кредиту не виконував, за останнім утворився борг у сумі 157 277,51 грн., а саме: 81 989,31 грн. заборгованості за кредитом, 14 771,53 грн. заборгованості по відсотках, 60 516,67 грн. заборгованості по комісії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2024, серед іншого, визнано кредитором у справі № 910/1274/24 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 ТОВ "Фінансово-кредитний супермаркет" на суму 163 333,51 грн, з яких: 6 056,00 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів; 157 277,51 грн - вимоги другої черги.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 у справі № 910/1274/24 в частині визнання ТОВ "Фінансово-кредитний супермаркет" кредитором по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 на суму 163 333,51 грн. залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 17.04.2025 постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 у справі № 910/1274/24 в частині вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-кредитний супермаркет" по комісії в сумі 60 516,57 грн скасовано. Справу № 910/1274/24 в цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами 2, 3 статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону України "Про споживче кредитування" споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Відповідно до п. 2.5. Договору кредиту позичальник за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно сплачує комісійну винагороду у розмірі 4 % суми кредиту, зазначеної у п. 1.1. Договору кредиту.

При направленні заяви кредитора на новий розгляд у частині вимог на суму 60 516,67 грн., Верховний Суд у своїй постанові зауважив на необхідності встановити на підставі якого саме пункту Договору кредиту - п. 2.5 чи п. 2.7, нараховано комісію в сумі 60 516,67 грн.

Судом на виконання вказівки касаційного суду встановлено, що в поданій заяві кредитор при обґрунтуванні своїх вимог посилався лише на пункт 2.5 Договору кредиту.

При цьому, при новому розгляді заяви кредитором жодні пояснення чи додаткові обґрунтування заявлених вимог не надавалися.

Згідно з частинами 1, 2 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно з висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеним у постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21, а також постанові Верховного Суду від 11.12.2024 у справі № 611/679/21, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Однак, до матеріалів справи не надано доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту за Договором кредиту.

До того ж, матеріали справи не містять детального та обґрунтованого розрахунку нарахованих кредитором сум комісії за Договором кредиту, з якого вбачалося би, за які саме дії із обслуговування кредитів банком здійснювалося нарахування комісії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 зазначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Проте, кредитором не надано до суду доказів, що боржник звертався із запитами щодо надання інформації про стан кредиту частіше одного разу на місяць, за що кредитодавець був би вправі нараховувати комісію.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про нікчемність пункту 2.5. Договору кредиту, за яким позичальник за обслуговування кредитної заборгованості зобов`язаний щомісячно сплачувати комісійну винагороду у розмірі 4 % суми кредиту, зазначеної у п. 1.1. Договору кредиту.

За висновком Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

З огляду на викладене вище, ураховуючи нікчемність пункту 2.5 Договору кредиту, суд дійшов висновку про відсутність грошового зобов`язання боржника у частині нарахованої Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансово-кредитний супермаркет" на підставі нікчемної умови Договору кредиту комісії у сумі 60 516,67 грн.

Відтак, суд дійшов обґрунтованого висновку у визнанні Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-кредитний супермаркет" кредитором боржника на суму 60 516,67 грн. відмовити.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» у визнанні кредитором ОСОБА_1 на суму 60 516,57 грн.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність).

Повний текст ухвали складено 07.01.2026

Суддя А.В. Яковенко