ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2025 року м.Дніпро Справа № 201/1077/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.

представники сторін:

від відповідача: Підлужний В.М.;

від позивача: Дрозд В.Р.;

від третьої особи-2: ОСОБА_7

розглянувши у апеляційні скарги Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи та ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2024 року у справі №201/1077/17 (суддя Дупляк С.А.)

за позовом ОСОБА_1

до Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 ,

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Громадської організації "УКРАЇНСЬКЕ ТОВАРИСТВО ОХОРОНИ ПРИРОДИ"

про визнання нелегітимними засідань і конференції, визнання недійсними рішень,-

та

за позовом ОСОБА_2

до Дніпропетровська обласної організації Українського товариства охорони природи

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ,

про визнання недійсними рішень,-

ВСТАНОВИВ:

У даній справі заявлено наступні позовні вимоги:

ОСОБА_1 (далі - позивач-1) звернувся до суду з позовом ло Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи, треті особи: ОСОБА_3 , Південно-Східне міжрегіональне управління юстиції Міністерства юстиції (м.Дніпро) про:

- визнання нелегітимними та незаконними засідання обласної ради Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи проведені 22 січня 2016 року та 06 лютого 2016 року;

- визнання недійсними та скасування рішення обласної ради Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 22 січня 2016 року, які були оформлені протоколом №1 обласної ради Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 22 січня 2016 року;

- визнання недійсними та скасування рішення обласної ради Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 06 лютого 2016 року, які були оформлені протоколом №1 обласної ради Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 06 лютого 2016 року;

- визнання нелегітимною та незаконною ХІІ позачергову конференцію Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи, що проводилась 27 лютого 2016 року в м. Дніпропетровську, по вул. Набережна Перемоги, 9-Б та була оформлена протоколом від 27 лютого 2016 року;

- визнання недійсними повністю та скасування рішень ХІІ позачергової конференції Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорониприроди від 27 лютого 2016 року,які були оформлені протоколом ХІІ позачергової конференції Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 27 лютого 2016 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач-1 посилався на те, що він є членом Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи (далі - ДОО УКРТОП), яка, на його думку, є відокремленим підрозділом Громадської організації "Українське товариство охорони природи" і входить до її складу. У своїй діяльності ДОО УКРТОП керується Статутом Українського товариства охорони природи, а в період з 1993 до 2009 року мала власний Статут.

Позивачу-1 стало відомо, що 27 лютого 2016 року проведено ХІІ позачергову конференцію ДОО УКРТОП. Ця конференція була скликана та проведена з порушенням Статуту і Положення про Дніпропетровську обласну раду Українського товариства охорони природи, затвердженого ХІ конференцією організації від 21 квітня 2011 року.

Так, рішення про скликання позачергової конференції на 27 лютого 2016 року прийнято на засіданні обласної ради організації, яке відбулось 22 січня 2016 року чи 06 лютого 2016 року (протокол № 1). При цьому, це засідання обласної ради організації не скликалось уповноваженими особами, на засіданні були присутні лише ті її члени із загальної кількості 39 осіб, президія обласної ради ДОО УКРТОП не приймала рішення ні про скликання цього засідання обласної ради, ні про проведення ХІІ позачергової конференції товариства 27 лютого 2016 року, не затверджувались матеріали та пропонований порядок денний конференції.

На думку позивача-1 ХІІ позачергова конференція організації від 27 лютого 2016 року є нелегітимною, оскільки згідно з протоколом конференції у ній взяли участь 56 осіб, проте лише троє з цих осіб є членами ДОО УКРТОП, а інші - сторонніми особами.

Таким чином, і засідання обласної ради організації, і ХІІ позачергова конференція від 27 лютого 2016 року проведені з порушеннями, є незаконними і порушують як його конституційне право, так і права інших членів товариства, на свободу об`єднання у громадські організації для здійснення та захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, що передбачено статтею 36 Конституції України. Крім того, позивач- не був повідомлений про засідання обласної ради організації.

У зв`язку з цим просив позов задовольнити.

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 також звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсними рішення засідання обласної ради Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 17 березня 2016 року, рішення ХІІ звітно-виборчих зборів уповноважених Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 15 квітня 2016 року та рішення ХІІ звітно-виборчої конференції Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 24 червня 2016 року.

В обгрунтування позову посилався на те, що з 2006 року він є членом ДОО УКРТОП, а з 2011 року також є членом обласної ради цієї організації.

Рішенням обласної ради ДОО УКРТОП від 26 березня 2009 року було відроджено Дніпропетровську міську організацію товариства охорони природи, згідно зі Статутом якої члени вказаної організації є членами ДОО УКРТОП.

Рішенням обласної ради ДОО УКРТОП від 04 березня 2010 року було затверджено Положення про порядок виборів делегатів конференції. Згідно з цим Положенням було встановлено квоти для обрання делегатів конференції ДОО УКРТОП 50 делегатів від Дніпропетровської міської організації товариства охорони природи, по 2 делегати від інших місцевих осередків товариства та додатково по 1 делегату на кожну повну тисячу індивідуальних членів в такому осередку.

За зверненням Дніпропетровської міської організації товариства охорони природи, її відокремлених підрозділів та районних організацій обласною радою ДОО УКРТОП було скликано позачергову ХІІ конференцію товариства на 27 лютого 2016 року. В лютому 2016 року відбулись засідання районних та міських організацій, на яких обрали делегатів на обласну конференцію (по 2 делегати від кожної організації, а разом 20 делегатів).

27 лютого 2016 року відбулась ХІ звітно-виборча конференція ДОО УКРТОП, на якій було обрано 50 делегатів на обласну конференцію від імені міської організації. 27 лютого 2016 року проведено ХІІ позачергову конференцію ДОО УКРТОП. Усього в ХІІ позачерговій конференції ДОО УКРТОП брали участь 56 з 70 делегатів.

Згідно з рішенням ХІІ позачергової конференції ДОО УКРТОП було достроково припинено повноваження обласної ради товариства та її президії, обрано новий склад ради та виконувача обов`язків керівника організації - ОСОБА_2

17 березня 2016 року відбулось засідання попереднього складу обласної ради ДОО УКРТОП, оформлене протоколом, який має дві редакції. На засіданні було прийнято рішення про виключення ОСОБА_2 зі складу товариства, про переобрання заступника голови ДОО УКРТОП та про скликання 15 квітня 2016 року ХІІ звітно-виборчих зборів уповноважених вказаної організації (перша редакція протоколу) чи про скликання 24 червня 2016 року ХІІ звітно-виборчої конференції цієї організації (друга редакція протоколу).

Вказані рішення позивач вважає незаконними, оскільки на час проведення засідання повноваження цього складу обласної ради товариства вже були припинені рішенням ХІІ позачергової конференції від 27 лютого 2016 року, крім того, не було будь-яких підстав для його виключення з членів організації.

Вказує, що 15 квітня 2016 року відбулись ХІІ звітно-виборчі збори уповноважених ДОО УКРТОП, які, на думку ОСОБА_2 є незаконними, оскільки діяльність такого органу управління організацією взагалі не передбачена Статутом товариства.

Стосовно ХІІ звітно-виборчої конференції ДОО УКРТОП від 24 червня 2016 року позивач вказував, що вона була скликана неповноважним органом - Всеукраїнською радою Українського товариства охорони природи, яка є керівним органом іншої організації, не уповноваженої на такі дії згідно зі статутом ДОО УКРТОП. До участі в цій конференції не була допущена більшість членів товариства.

У зв`язку з наведеним ОСОБА_2 просив суд визнати недійсними рішення засідання обласної ради ДОО УКРТОП від 17 березня 2016 року, рішення ХІІ звітно-виборчих зборів уповноважених від 15 квітня 2016 року та рішення ХІІ звітно-виборчої конференції від 24 червня 2016 року.

Третя особа з самостійними вимогами вважає, що вищезазначеними заходами порушені її права, передбачені ст. 36 Конституції України, п. 1 ст. 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (04 листопада 1950 року, м. Рим), Законом України "Про громадські об`єднання", а також передбачене статутом право на участь в управлінні товариством, оскільки внаслідок проведення незаконних конференцій, зборів та винесення незаконних рішень ОСОБА_2 був позбавлений права виконувати свої повноваження як член керівного органу та членорганізації в цілому.

Позовні заяви були прийняті до розгляду Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, однак в подальшому, Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 25.01.2023 року заяву ОСОБА_2 про направлення справи до господарського суду Дніпропетровської області задовольнив; передав справу №201/1077/17 до господарського суду Дніпропетровської області, як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд справи.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2024 року у справі №201/1077/17:

- позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано недійсними рішення обласної ради Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 06.02.2016 року, оформлені протоколом №1 від 06.02.2016 року; визнано недійсними рішення ХІІ позачергової конференції Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 27.02.2016 року, оформлені протоколом від 27.02.2016 року; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи в дохід Державного бюджету України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 200,00 грн.

- позов ОСОБА_2 задоволено; визнано недійсними рішення засідання обласної ради Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 17.03.2016 року; визнано недійсними рішення ХІІ звітно-виборчих зборів уповноважених Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 15.04.2016 року; визнано недійсним рішення ХІІ звітно-виборчої конференції Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 24.06.2016 року; стягнуто з Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4.800,00 грн (чотири тисячі вісімсот грн 00 коп), судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу про залишення позову без розгляду в розмірі 352,40 грн (триста п`ятдесят дві грн 40 коп).

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2024 року у справі №201/1077/17, в якій просить змінити рішення в мотивувальній частині, виклавши його в редакціїї апеляційної скарги; скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовної заяви ОСОБА_2 та прийняти нове рішення у даній частині, яким позовні вимоги ОСОБА_2 відхилити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що ДОО УкрТОП є обласною організацією УкрТОП, що є преюдиційною обставиною, встановленою у постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.02.2008 року по справі №39/580- 07(25/204) (залишена без змін постановою ВГСУ від 15.04.2008 року).

Скаржник вважає, що судом першої інстанції не врахований очевидний історичний контекст взаємозв`язків між УкрТОП та ДОО УкрТОП як цілого та його частини.

Апелянт наголошує, що в матеріалах справи наявний правовий висновок Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 26 липня 2016 року, відповідно до якого зазначено, що подані Дніпропетровською обласною організацією Українського товариства охорони природи документи відповідають Статуту Українського товариства охорони природи.

При цьому, постановою Всеукраїнської ради Українського товариства охорони природи від 05.03.2009 року було прийнято рішення щодо приведення діяльності Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи у відповідності до Статуту Українського товариства охорони природи.

За доводами скаржника, листами Президії Всеукраїнської ради Українського товариства охорони природи, які наявні в матеріалах справи, також підтверджується, що Українське товариство охорони природи є українською організацією як і її місцева організація - Дніпропетровська обласна організація Українського товариства охорони природи.

Також скаржник вважає, що судом не враховано, що відомості про ДОО УкрТОП як відокремленого підрозділу УкрТОП також містяться в Реєстрі громадських об`єднань, що є архівною частиною Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

На переконання скаржника, мандат позивача за зустрічним позовом ( ОСОБА_2 ) №71 від 05.06.2013 року, виданий XIII з`їздом Українського товариства охорони природи як делегату Дніпропетровської обласної організації УкрТОП, додатково вказує на те, що ДОО УкрТОП є частиною УкрТОП.

У зв`язку з наведеним скаржник вважає, що рішення суду першої інстанції має бути скасоване в частині мотивів стосовно належності ДОО УкрТОП до УкрТОП як підпорядкованої обласної організації.

Також на думку скаржника, судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги протокол XI звітно-виборчої конференції Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 21.04.2011 року.

Апелянт звертає увагу, що ОСОБА_1 особисто брав участь у конференції 21.04.2011 року. Протокол від 21.04.2011 року є чинним та не оскаржується жодною із сторін.

При цьому, в матеріалах справи відсутній будь-який інший протокол, яким встановлено інший склад обласної ради ДОО УкрТОП, відмінний від того, який зазначено в протоколі від 21.04.2011 року.

Апелянт зауважує, що Статутом ДОО УкрТОП не передбачено жодної процедури щодо необхідності наявності реєстру з підписами учасників та матеріалів засідання мандатної комісії в межах проведення конференції ДОО УкрТОП.

На думку скаржника у зв`язку з наведеним рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів щодо неврахування протоколу XI звітно-виборчої конференції Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 21.04.2011 року.

Скаржник зазначає, що з 2011 року організація керується відповідним Положенням "Про Дніпропетровську обласну раду Українського товариства з охорони природи", яке є чинним та ніким не оскаржено. Вказане Положення містить чіткі вимоги щодо "кворуму" прийняття рішень обласною радою, у зв`язку з чим скаржник вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що статутні документи Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи не містять вимоги про прийняття рішення обласною радою товариства лише за умови присутності на її засіданні більшості членів ради.

Відтак, рішення суду першої інстанції,на думку апелянта, підлягає також зміні в частині мотивів стосовно неврахування Положення "Про Дніпропетровську обласну раду Українського товариства з охорони природи" від 21.04.2011 року.

Скаржник звертає увагу, що рішення, які оскаржуються ОСОБА_2 , були прийняті як результат його протиправної діяльності, зокрема - скликання фальсифікованих місцевих осередків невідомими людьми та прийняття інших рішень з метою отримання контролю над Будинком природи, який розташований у м. Дніпро.

Апелянт вказує, що протоколи засідання обласної ради, яке було незаконно проведено зазначеними особами ( ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ін.), датовані різними датами: 22.01.2016 року та 06.02.2016 року, що викликає сумнів у їх законності та достовірності.

Посилаючись на Положення "Про Дніпропетровську обласну раду УКРТОП" апелянт зауважує, що громадська організація в межах повноважень, користуючись власним правом, прийняла абсолютно законне та обґрунтоване рішення виключити ОСОБА_2 з членів її організації.

Більше того, вищезазначені рішення про виключення з членів організації ОСОБА_2 було підтримано найвищим органом Українського товариства охорони природи, а саме - з`їздом товариства.

Апелянт вказує, що із протоколу нелегітимної XII позачергової конференції (проведеної ОСОБА_2 ) вбачається, що на ній були присутні 56 осіб, а з урахуванням заяви ОСОБА_5 про те, що вона не приймала участі у даній позачерговій конференції - 55 людей.

На переконання скаржника, з усього переліку учасників лише ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , являлись членами ДОО УКРТОП на час проведення даного заходу. Це підтверджується відповідною довідкою ДОО УкрТОП № 3 від 20.01.2017 року про склад індивідуальних та колективних членів ДОО УкрТОП.

При цьому, ОСОБА_2 не мав повноважень на скликання та проведення вказаної конференції.

Також апелянт наголошує, що набуття та втрата членства у громадській організації є реалізацією громадською організацією своїх повноважень у внутрішній статутній діяльності, тоді як звільнення з роботи керівника громадської організації чи найманих працівників є реалізацією повноважень громадської організації як учасника цивільних чи трудових правовідносин, на які поширюється юрисдикція суду.

Апелянт вважає, що ОСОБА_2 не довів, яким чином прийняті рішення порушують його права та законні інтереси, зважаючи на відсутність будь-якого майнового інтересу в усіх членів громадського об`єднання, що є ґрунтовним та непорушним принципом громадського об`єднання.

Також, за доводами апеляційної скарги, ОСОБА_2 не доводить, як саме прийняті рішення порушили його законні інтереси, зокрема, яким чином виключення його з громадського об`єднання вплинуло на реалізацію його прав чи законного інтересу в сфері поліпшення природного середовища.

ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції змінити рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2024 року у справі №201/1077/17 в мотивувальній частині в редакції, викладеній у цій апеляційній скарзі; та скасувати рішення в частині задоволення позовної заяви ОСОБА_2 , ухваливши нове рішення у даній частині, яким позовні вимоги ОСОБА_2 відхилити у повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Дніпропетровська обласна організація Українського товариства охорони природи (відповідач за позовом ОСОБА_2 ) також звернулась з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2024 року у справі №201/1077/17, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовної заяви ОСОБА_2 та прийняти нове рішення у даній частині, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги щодо належності відповідача до Українського товариства охорони природи зазначає ті ж самі обставини, що і ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі.

Щодо протоколу ХІ звітно-виборчої конференції від 21.04.2011 року скаржник зазначає, що предметом позову у даній справі не є ані рішення XI-ої звітно-виборчої конференції Дніпропетровської обласної організації, ані положення про Дніпропетровську обласну раду Українського товариства охорони природи, затверджене XI звітно-виборчою конференцією Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи 21.04.2011 року.

Вказує, що ані Статутом Українського товариства охорони природи, ані Статутом Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони не передбачено реєстру з підписами учасників та матеріалів засідання мандатної комісії, як і не передбачено, що протокол підписується іншими особами, аніж керівником та секретарем.

Відносно посилань на те, що протокол XI-ої конференції відсутній у матеріалах реєстраційної справи, апелянт відзначає, що ні Статутом Українського товариства охорони природи, ні Статут Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони, ні чинне на той час законодавство не передбачало пов`язаності між чинністю рішень, які були ухвалені конференцією, та державною реєстрацією змін відносно юридичної особи.

Звертає увагу, що якщо рішення не передбачали необхідність проведення реєстрації відомостей про юридичну особу, то такий протокол буде відсутній у матеріалах реєстраційної справи, бо у організації відсутній обов`язок направляти всі протоколи для долучення їх до матеріалів реєстраційної справи.

Скаржник наголошує, що всі наявні у справах протоколи XI звітно-виборчої конференції Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 21.04.2011 року містять однаковий персональний та кількісний склад обраної обласної ради організації, а також містять ідентичне положення про Дніпропетровську обласну раду Українського товариства охорони природи, як у протоколі, так і у самому Положенні.

У матеріалах справи відсутні будь-які інші протоколи XI звітно-виборчої конференції Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи 21.04.2011 року, які б свідчили про обрання іншого персонального чи кількісного складу обласної ради організації у 2011 році.

Апелянт також звертає увагу, що Положення про Дніпропетровську обласну раду Українського товариства охорони природи від 21.04.2011 року майже тотожне у нормативній площині Положенню про Дніпропетровську обласну раду Українського товариства охорони природи 2006 року, яке наявне у матеріалах справи № 39/580- 07(25/204). Воно містить ті ж самі правила, щодо порядку визначення правомочності засідання обласної ради (участь не менше половини членів обласної ради) та президії обласної ради (участь не менше половини членів президії обласної ради).

На переконання скаржника, оскільки Статутом прямо передбачено повноваження конференції приймати будь-які рішення, що стосуються діяльності Товариства, а конференція є вищим органом відповідної організації, за порушення рішень яких члени організації несуть відповідальність, то прийняття конференцією рішень, які врегульовують питання діяльності обласної ради організації, точно входять до повноважень конференції.

Також апелянт вважає відсутніми підстави для визнання недійсним рішення від 17 березня 2016 року, оскільки Дніпропетровська обласна організації Українського товариства охорони природи є частиною організації Українського товариства охорони природи.

На думку апелянта оскаржуване рішення суду не містить відомостей, які саме рішення та з яких мотивів прийняті з порушенням Статуту організації та чим порушують права та або інтереси третьої особи з самостійними вимогами.

Щодо виключення ОСОБА_2 зі складу Українського товариства охорони природи апелянт вказує, що у даній справі як обласна організація Українського товариства охорони природи, так і Українське товариство охорони природи прийняло рішення про неможливість подальшого перебування ОСОБА_2 у складі членів організації.

При цьому, строк повноважень, на який ОСОБА_2 був обраний до обласної ради організації у 2011 році, давно сплинув, а рішення, якими ніби-то третя особа з самостійними вимогами була обрана, є скасованими та по ним не було здійснено державну реєстрацію.

Щодо рішення від 24 червня 2016 року скаржник зазначає, що підстави для вказаного рішення відсутні, оскільки Дніпропетровська обласна організації Українського товариства охорони природи є частиною організації Українського товариства охорони природи, про що зазначено у розділі 2 цієї скарги.

Скаржник звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявні рішення Дніпропетровській обласної організації Українського товариства охорони природи (протокол XIII позачергової конференції Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 28.11.2016 року, протокол №1 засідання Ради Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи, постанова №1 Президії Всеукраїнської ради Українського товариства охорони природи від 27.10.2016 року, постанова №2 Президії Всеукраїнської ради Українського товариства охорони природи від 27.10.2016 року, наказ № 22, 23) щодо яких було прийнято рішення про їх реєстрацію від 13.01.2017 року та які не є предметом оскарження у цій справі.

Крім того, наявні протокол XIV звітно-виборчої конференції Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 13.10.2021 року, постанова №3 від 22.10.2021 року, наказ №36-К від 26.10.2021 року, наказ №37-К від 26.10.2021 року, якими були прийняті відповідні рішення про обрання нового складу обласної ради організації, а також керівника та заступника на новий п`ятирічний строк.

Скаржник зауважує, що вищезазначені рішення, так як і рішення XIV з`їзду Українського товариства охорони природи, не оскаржуються позивачем у даній справі, а отже, заявлені позовні вимоги підлягали відхиленню через їх необґрунтованість та законність прийнятих рішень, зважаючи на той факт, що заявлені позовні вимоги жодним чином не можуть привести навіть до гіпотетичного поновлення якихось прав, які, на думку відповідача, і так не були порушені.

Згідно відзиву на апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи ОСОБА_2 просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. В обґрунтування відзиву зазначає, що посилання скаржника на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.02.2008 року по справі №39/580-07(25/204) є необґрунтованим, оскільки жодних висновків про те, що громадська організація є відокремленим підрозділом Українського товариства охорони природи постанова суду не містить.

ОСОБА_2 вважає, що суд першої інстанції вірно застосував до спірних правовідносин положення ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Позивач наголошує, що матеріалами реєстраційної справи однозначно підтверджується, що Дніпропетровська обласна організація Українського товариства охорони природи є окремою юридичною особою, має організаційно-правову форму - громадська організація, власний , та є окремою громадською організацією по відношенню до Українського товариства охорони природи.

За поясненнями позивача, надані представником відповідача "зміни до статуту" не розглядались і не приймались конференцією Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи, а були затвердженні рішенням президії обласної ради товариства. Конференцією обласного товариства вони не затверджувались. Серед повноважень президії обласної ради відсутнє право вносити змін до Статуту товариства, а є лише право ініціювати розгляд цього питання конференцією. Зміни до Статуту також не були пов`язані з його приведенням у відповідність з чинним законодавством.

Вважає, що судом вірно застосовано положення ст. 15 Закону України "Про об`єднання громадян", відповідно до змісту яких станом на 2011 рік було неможливим доповнення статуту громадської організації шляхом ухвалення не передбачених законодавством та цим статутом, не зареєстрованих у встановленому порядку положень.

Також у відзиві йдеться про те, що наданий до суду оригінал документу "Протокол ХІ звітно-виборчої конференції Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 21 квітня 2011 року" не є документом, дійсно складеним в зазначену дату за підсумками відповідної конференції, а виготовлений пізніше з метою виключення з нього відомостей, що задовольняють відповідача. Відповідно, не є достовірним і подане до суду як затверджене цією конференцією "Положення про Дніпропетровську обласну раду Українського товариства охорони природи".

ОСОБА_2 вважає, що оскільки він був виключений зі складу членів Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи, це, відповідно до наведеної практики Європейського Суду з прав людини, може становити втручання в його конвенційне право, передбачене п. 1 ст. 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні вимог вказаного апелянта, оскаржуване рішення залишити без змін. В обґрунтування відзиву зазначає, що вимагаючи скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не зазначає, яким чином виключення останнього з членів Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи та інші неправомірні рішення та дії відповідача стосуються прав чи законних інтересів ОСОБА_1 .

Решта доводів відзиву є тотожними відзиву ОСОБА_2 на апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2024 року для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя -доповідач: Верхогляд Т.А., судді: Іванов О.Г., Парусніков Ю.Б.

13.08.2025 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів доходить до висновку, що обидві апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_1 , які стосуються рішень прийнятих 06.02.2016 року та 27.02.2016 року, не оскаржується.

Разом з тим, для вирішення спору в частині позовних вимог ОСОБА_2 апеляційному суду необхідно дослідити обставини правомірності призначення та проведення ХІІ позачергової конференції Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи проведеної 27.02.2016 року; легітимності складу обласної ради, яка приймала рішення після 27.02.2016 року про скликання ХІІ конференції Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи.

За змістом обох апеляційних скарг суду апеляційної інстанції слід визначитись з правильністю висновків оскаржуваного рішення про те, чи є Дніпропетровська обласна організація Українського товариства охорони природи окремою юридичною особою і яке організаційне відношення вона має до Громадської організації "Українське товариство охорони природи", відповідно, яким саме документом регулюється діяльність відповідача за первісним та зустрічним позовом у даній справі.

Виходячи з встановленого, суду апеляційної інстанції слід надати оцінку доводам оскаржуваного рішення щодо правомірності призначення та проведення ХІІ позачергової конференції Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи, проведеної 27.02.2016 року, легітимності складу обласної ради, яка приймала рішення після 27.02.2016 року про скликання ХІІ конференції Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи.

Аналізуючи докази, колегія поділяє висновок оскаржуваного рішення про те, що Дніпропетровська обласна організація Українського товариства охорони природи є самостійною юридичною особою. Це підтверджується наступним:

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ст. 3 Закону України "Про об`єднання громадян" від 16.06.1992 року №2460-XII, об`єднанням громадян є добровільне громадське формування, створене на основі єдності інтересів для спільної реалізації громадянами своїх прав і свобод. Громадською організацією є об`єднання громадян для задоволення та захисту своїх законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних, спортивних та інших спільних інтересів.

Об`єднання громадян України утворюються і діють з всеукраїнським, місцевим та міжнародним статусом. До всеукраїнських об`єднань громадян належать об`єднання, діяльність яких поширюється на територію всієї України і які мають місцеві осередки у більшості її областей. До місцевих об`єднань належать об`єднання, діяльність яких поширюється на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці або регіону. Територія діяльності самостійно визначається об`єднанням громадян (ч. ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України "Про об`єднання громадян" від 16.06.1992 року №2460-XII).

Статтею 10 Закону України "Про об`єднання громадян" від 16.06.1992 року №2460-XII передбачено, що об`єднання громадян мають право на добровільних засадах засновувати або вступати між собою в спілки (союзи, асоціації тощо), утворювати блоки та коаліції, укладати між собою угоди про співробітництво і взаємодопомогу. Створення і легалізація спілок об`єднань громадян, порядок їх діяльності та ліквідації здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно із ч. ч. 2, 3, 4 ст. 11 Закону України "Про об`єднання громадян" від 16.06.1992 року №2460-XII, засновниками громадських організацій можуть бути громадяни України, громадяни інших держав, особи без громадянства, які досягли 18 років, а молодіжних та дитячих організацій - 15-річного віку. Рішення про заснування об`єднань громадян приймаються установчим з`їздом (конференцією) або загальними зборами. Засновниками спілок об`єднань громадян є об`єднання громадян.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 12 Закону України "Про об`єднання громадян" від 16.06.1992 року №2460-XII, членами громадських організацій, крім молодіжних та дитячих, можуть бути особи, які досягли 14 років. Вік членів молодіжних та дитячих громадських організацій встановлюється їх статутами. Громадські організації можуть не мати фіксованого індивідуального членства. У діяльності громадських організацій у випадках, передбачених їх статутами, можуть брати участь колективні члени.

Частинами першою, другою, четвертою, шостою статті 14 Закону України "Про об`єднання громадян" від 16.06.1992 року №2460-XII встановлено, що легалізація (офіційне визнання) об`єднань громадян здійснюється шляхом їх реєстрації або повідомлення про заснування. У випадку реєстрації об`єднання громадян набуває статус юридичної особи. Легалізація громадської організації здійснюється відповідно Міністерством юстиції України, місцевими органами державної виконавчої влади, виконавчими комітетами сільських, селищних, міських Рад народних депутатів. Місцевими органами державної виконавчої влади, виконавчим комітетом сільської, селищної, міської Ради народних депутатів реєструються в обов`язковому порядку місцеві осередки зареєстрованих всеукраїнських та міжнародних об`єднань громадян, якщо така реєстрація передбачена статутними документами цих об`єднань.

З наданих доказів судом встановлено, що Дніпропетровська обласна організація Українського товариства охорони природи була зареєстрована Управлінням юстиції Дніпропетровської обласної державної адміністрації 18.07.1993 року.

Згідно свідоцтва про реєстрацію статуту громадського об`єднання від 18.07.1993 року, цього дня зареєстровано Дніпропетровську обласну організацію Українського товариства охорони природи, за яким територія, на яку поширюється діяльність об`єднання - Дніпропетровська область, керівний орган об`єднання - обласна рада УТОП, м. Дніпропетровськ, Набережна Перемоги, 38, основна мета діяльності - здійснення практичних природоохоронних заходів, участь в розробці екологічних програм Придніпров`я, попередження екологічних порушень.

Відповідно до статуту Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи Дніпропетровське обласне товариство охорони природи (далі - товариство):

- є добровільною благодійною організацією, що має на меті розробку програм та проведення комплексу заходів по збереженню та відтворенню сприятливого для життя оточуючого природного середовища, збереження здоров`я мешканців Дніпропетровщини, здійснення просвітньої діяльності, захист екологічних прав громадян, участь у заходах по охороні природи, раціональному використанню природних багатств, реалізації екологічної політики України, сприяння розвитку творчої ініціативи і використанню науково-технічного потенціалу суспільства для здійснення його екологічних пріоритетів, виховання дбайливого відношення громадян до природи у сфері виробництва і побуту (пункт 1);

- товариство має відокремлене майно і самостійний баланс, користується правами юридичної особи, має печатку і штамп зі своїм найменуванням, рахунок у банку (пункт 4);

- товариство здійснює свою діяльність у межах Дніпропетровської області. Місцезнаходження центральних органів Товариства - місто Дніпропетровськ (зараз - міста Дніпро) (пункт 5);

- вищим керівним органом товариства є конференція, яка скликається Обласною радою один раз на п`ять років (абзац 1 пункту 17);

- ліквідація товариства здійснюється на підставі рішення конференції або рішення суду (пункт 30).

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Дніпропетровська обласна організація Українського товариства охорони природи є окремою юридичною особою, яка має організаційно-правову форму - громадська організація та код ЄДРПУ - .

Засновниками цієї організації є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають різне бачення щодо статуту, який регулює діяльність Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи.

Так, позивач-1 ОСОБА_1 вважає, що діяльність відповідача з моменту його реєстрації (тобто з 18.07.1993 року) і до березня 2009 року регулювалася власним статутом, зареєстрованим 18.07.1993 року, і за твердженням позивача-1 постановою Всеукраїнської ради Українського товариства охорони природи від 04.03.2009 року статут громадської організації відповідача був скасований і визначено, що відповідач у своїй діяльності керується статутом Всеукраїнської організації.

Позиція позивача-2 ОСОБА_2 полягає в тому, що в своїй діяльності відповідач керується власним статутом, затвердженим 18.07.1993 року, який є діючим.

Щодо цього питання колегія акцентує увагу, що в первісній редакції поданого до Жовтневого районного суду позову позивач-1 ОСОБА_1 посилався на положення статуту відповідача, зареєстрованого управлінням юстиції Дніпропетровської обласної держадміністрації 18.07.1993 року і не мав будь-яких мотивувань щодо взаємопов`язаності юридичної особи відповідача з юридичною особою, яка наразі є третьою особою у цій справі.

У новій редакції позову ОСОБА_1 зазначив нове мотивування своїх позовних вимог і вже вказував про те, що з березня 2009 року відповідач у своїй діяльності почав керуватися статутом Всеукраїнської організації.

Таким чином, суд встановив, що позивач-1 спірні правовідносини, які виникли у 2016 року, оцінював у 2017 році виходячи з положень статуту від 18.07.1993 року, а в 2023 році, коли справу було передано до господарського суду, позивач-1 почав стверджувати, що статут відповідача від 18.07.1993 року припинив свою дію у березні 2009 року.

Для правильного визначення даного питання слід звернутись до положень статуту відповідача, затвердженого 18.07.1993 року, у розділі YII якого передбачено, що зміни і доповнення до статуту товариства вносяться тільки конференцією.

Питання про зміну і доповнення статуту вносяться до порядку денного конференції на одній з таких підстав:

- з ініціативи обласної ради чи її президії;

- за клопотанням не менше як п`яти місцевих організацій;

- на вимогу не менш як 1/5 членів товариства.

На обгрунтування своєї позиції щодо змін до статуту, яким керується у своїй діяльності відповідач, позивач-1 ОСОБА_1 посилався на постанову Всеукраїнської ради Українського товариства охорони природи від 04.03.2009 року "Про удосконалення статутної діяльності Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи".

Дане питання було предметом дослідження суду апеляційної інстанції та встановлено, що обидва скаржники не обгрунтували, на якій підставі, всупереч розділу YII статуту Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи, не конференція відповідача, а Всеукраїнська рада - фактично інша організація (Українського товариства охорони природи) ініціювала зміну статуту позивач-1.

Тому колегія суддів поділяє доводи оскаржуваного рішення щодо даного питання.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що судом першої інстанції ретельно досліджено згадану постанову Всеукраїнської ради Українського товариства охорони природи "Про удосконалення статутної діяльності Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи" від 04.03.2009 року, зокрема п.3 (т.1 а.с.74-75).

За змістом цього пункту зазначено: "…Скасувати статут Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 18.07.1993..." , і водночас, у п. 7 зазначено, що вказану постанову слід винести на розгляд Всеукраїнської ради Українського товариства охорони природи 05.03.2009.

У п. 3 постанови Всеукраїнської ради Українського товариства охорони природи від 05.03.2009 року "Про удосконалення статутної діяльності Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи" вказано: "…Президії Всеукраїнської ради Українського товариства охорони природи направити Головному управлінню юстиції у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України нотаріально засвідчену копію статуту Українського товариства охорони природи для реєстрації в установленому порядку, статут Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 18.07.1993 скасувати…" Також вказано, що у п. 4 статуту Українського товариства охорони природи Дніпропетровська обласна організація у своїй діяльності має керуватися цим статутом.

Аналізуючи зміст вищезазначених постанов Всеукраїнської ради Українського товариства охорони природи від 04.03.2009 року та від 05.03.2009 року "Про удосконалення статутної діяльності Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи", суд дійшов обгрунтованого та законного висновку про те, що позивач-1 ОСОБА_1. не довів наявність у Всеукраїнської ради іншої організації (Українського товариства охорони природи) повноважень на скасування статуту відповідача та визначення статуту, яким буде керуватися відповідач у своїй діяльності.

Вказані доводи суду першої інстанції обидва скаржники під час апеляційного перегляду справи не спростували.

Посилання апелянтів на зміст Положення "Про Дніпропетровську обласну раду Українського товариства з охорони природи", листів Президії Всеукраїнської ради Українського товариства охорони природи, відомості про ДОО УкрТОП як відокремленого підрозділу УкрТОП, які містяться в Реєстрі громадських об`єднань, що є архівною частиною Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, на зміст мандату позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 №71 від 05.06.2013 року, виданого XIII з`їздом Українського товариства охорони природи як делегату Дніпропетровської обласної організації УкрТОП, колегія відхиляє та не досліджує з огляду на приписи Господарського процесуального кодексу України щодо належності та допустимості доказів.

При цьому Суд звертає увагу, що вказані докази були проаналізовані в оскаржуваному рішенні і висновки суду першої інстанції щодо змісту цих документів колегія суддів вважає вірними.

Отже, за змістом статуту Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи, затвердженого 18.07.1993 року, зокрема, за його п.2, громадська організація відповідача є незалежною, самодіяльною громадською організацією. Тому твердження обох апелянтів про залежність громадської організації відповідача від Українського товариства охорони природи є безпідставними та такими, що суперечать дійсним обставинам справи.

При цьому, слід звернути увагу також на те, що при первісному розгляді цієї справи на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2009 року про витребування доказів, Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області надіслало судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська завірену копію реєстраційної справи громадської організації відповідача.

Вивчивши документи реєстраційної справи громадської організації відповідача, суд встановив наявність листа від 28.04.2009 року "Про надання інформації", за змістом якого президія Дніпропетровської обласної ради в особі голови ОСОБА_8. (далі - президія) звернулася до начальника Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Кармазіна В.Я. і повідомила Головне управління юстиції у Дніпропетровській області про обізнаність, що 04.03.2009 року Республіканською радою Українського товариства охорони природи було ухвалено постанову "Про удосконалення статутної діяльності Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи", якою передбачалося скасування статуту відповідача, затвердженого 18.07.1993 року.

Президією наголошено, що статут відповідача може бути змінений (скасований) виключно конференцією Дніпропетровської облорганізації, яка має відбутися у плановому режимі в 2011 році.

Листом від 14.05.2009 року Головне управління юстиції у Дніпропетровській області повідомило президію, що станом на 12.05.2009 року звернень Українського товариства охорони природи щодо статутних документів відповідача до управління не надходило.

Оскільки в копіях реєстраційної справи громадської організації відповідача відсутні докази реєстрації статуту Українського товариства охорони природи, як статуту відповідача, суд першої інстанції вірно вказав про відсутність підстав регулювати діяльність відповідача статутом іншим, аніж тим, який затверджений 18.07.1993 року.

26.11.2015 року прийнято Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", яким було змінено Закон України "Про громадські об`єднання". Згідно ч. 12 ст. 9 вказаного Закону була встановлена вимога, що "громадське об`єднання повідомляє про внесення змін до статуту громадського об`єднання, зміни у складі керівних органів громадського об`єднання, зміну особи (осіб), уповноваженої представляти громадське об`єднання, зміну місцезнаходження громадського об`єднання протягом 60 днів з дня прийняття відповідного рішення". При цьому ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачає державну реєстрацію таких змін.

У справі відсутні докази щодо проведення державної реєстрації припинення чинності цього статуту відповідача. Досліджена судом реєстраційна справа їх не містить.

Таким чином відсутні підстави вважати статут Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи, державну реєстрацію якого здійснено 18.07.1993 року, таким, що втратив чинність.

Колегія суддів зауважує, що згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як вказано вище, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи () вказана організація значиться як самостійна юридична особа з організаційно-правовою формою громадська організація. Дата заснування даної організації 18.07.1993 року.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про відокремлений підрозділ юридичної особи за кодом (Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи) відсутні.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Українського товариства охорони природи () відомості про будь-які відокремлені підрозділи вказаної громадської організації відсутні.

Тому є вірним висновок оскаржуваного рішення про те, що Дніпропетровська обласна організація Українського товариства охорони природи є самостійною місцевою громадською організацією зі статусом юридичної особи і керується у своїй діяльності власним статутом.

Скаржники вказаний висновок суду першої інстанції не спростували і доводи обох апеляційних скарг щодо цих обставин колегія суддів визнає необгрунтованими. Підстав для зміни мотивувальної частини рішення суду, як то просить позивач-1, колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів апелянтів про необгрунтованість висновків суду в частині задоволення зустрічного позову слід звернути увагу на наступне:

17.03.2016 року обласною радою Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи у складі, обраному ХІ звітно-виборчою конференцією 21.04.2011 року, було проведене засідання, на якому прийнято рішення про скликання ХІІ звітно-виборчих зборів уповноважених на 15.04.2016 року та затверджено їх запропонований порядок денний, виведено позивача-2 ОСОБА_2 зі складу обласної ради товариства та виключено з числа членів товариства.

На засіданні обласної ради товариства 24.03.2016 року затверджено уточнену редакцію протоколу від 17.03.2016 року (т.2 а.с.143-148). Згідно уточненої редакції ухвалено рішення про проведення 24.06.2016 року ХІІ звітно-виборчої конференції Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи та затверджено її пропонований порядок денний.

Встановлено, що у зв`язку з відсутністю у Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи місцевих осередків делегатами конференції є всі члени товариства у складі 56 осіб.

Вказані рішення позивач -2 вважав незаконними, оскільки на час проведення засідання повноваження цього складу обласної ради товариства вже були припинені рішенням ХІІ позачергової конференції від 27.02.2016 року, крім того, не було будь-яких підстав для його виключення з членів організації.

Між тим, 15.04.2016 року відбулись ХІІ звітно-виборчі збори уповноважених Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи, які затвердили доповідь президії обласної ради та ревізійної комісії товариства, обрали новий склад обласної ради та ревізійної комісії товариства.

На думку ОСОБА_2 ці збори є незаконними, оскільки діяльність такого органу управління організацією взагалі не передбачена статутом товариства.

14.06.2016 року до Головного територіального управління юстиції подані документи для проведення державної реєстрації змін до складу керівних органів Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи на підставі ХІІ звітно-виборчих зборів уповноважених Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи 15.04.2016 року.

16.06.2016 року державним реєстратором прийнято рішення про відмову в державній реєстрації змін до складу керівних органів Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи за заявою від 14.06.2016 року. Відмова мотивована тим, що надані відомості про склад керівних органів не містять даних про реєстраційний номер облікової картки платників податків, ставиться питання про зміну складу засновників, що не відповідає вимогам закону, оскільки повноваження засновників припиняються після реєстрації громадської організації, порушено порядок скликання конференції, обрання голови організації, заступників голови, членів ради та ревізійної комісії.

Відмова в державній реєстрації в судовому порядку не оскаржувалась.

Згідно статуту Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи проведення зборів уповноважених обласної організації не передбачене. Цей довод суду першої інстанції апелянти не спростовують.

24.06.2016 року відбулась ХІІ звітно-виборча конференція Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи, в якій, згідно протоколу, взяли участь 48 делегатів.

Рішенням цієї конференції було затверджено доповідь президії обласної ради та ревізійної комісії товариства, обрано новий склад обласної ради та ревізійної комісії товариства.

Стосовно ХІІ звітно-виборчої конференції ДОО УКРТОП від 24.06.2016 року позивач-2 вказував, що вона була скликана неповноважним органом - Всеукраїнською радою Українського товариства охорони природи, яка є керівним органом іншої організації, не уповноваженої на такі дії згідно зі статутом ДОО УКРТОП. До участі в цій конференції не була допущена більшість членів товариства.

26.07.2016 року до Головного територіального управління юстиції подано документи для проведення державної реєстрації змін до складу керівних органів Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи на підставі ХІІ звітно-виборчої конференції Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від 24.06.2016 року.

28.07.2016 року на підставі поданих документів було проведено державну реєстрацію змін до складу керівних органів Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи.

Згідно матеріалів реєстраційної справи, яка досліджена судом першої інстанції, підставою для проведення ХІІ звітно-виборчої конференції 24.06.2016 року була постанова Всеукраїнської ради Українського товариства охорони природи.

Згідно абз. 1, 2 п.17 статуту відповідача вищим керівним органом товариства є конференція, яка скликається обласною радою один раз на п`ять років. Позачергові конференції скликаються з ініціативи обласної ради або на вимогу не менш як третини його міських та районних організацій.

Таким чином, скликання конференцій обласної організації Всеукраїнською радою Українського товариства охорони природи статутом Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи не передбачено і вірно визначено судом першої інстанції як незаконне.

Колегія суддів апеляційного суду поділяє вказані висновки місцевого суду з підстав, які наведено вище за змістом цієї постанови ( щодо статуту відповідача ).

Також суд встановив, що органи, які приймали рішення 17.03.2016 року, 15.04.2016 року та 24.06.2016 року, які ОСОБА_2 оскаржував у цій справі, не входять до структури управління відповідача.

Підпорядкованість відповідача іншій громадській організації не є доведеною.

Тому зустрічні позовні вимоги судом вірно задоволено і підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права щодо вирішення питання обгрунтованості вимог позивача-2 не вбачається.

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Крім того, частиною 3 ст. 2 ГПК України передбачено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів вважає також необхідним зазначити, що згідно положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції, Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" no. 4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У цій справі, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржники не довели неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі судового рішення. Тому колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення обох апеляційних скарг. Рішення місцевого господарського суду у справі, що переглядається, слід залишити без змін.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на її заявника.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2024 року у справі №201/1077/17 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційних скарг покласти на апелянтів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Постанова підписана в повному обсязі 02.03.2026 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя О.Г. Іванов