ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5277/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М. розглянувши заяву Керівника Ізмаїльської окружної прокуратури про забезпечення позову (вх.№2-5056/25 від 29.12.2025) подану по справі №916/5277/25,

за позовом Керівника Ізмаїльської окружної прокуратури (вул. Дмитрівська, 63, м. Ізмаїл, Одеська область, 68609) в інтересах держави в особі Управління житлово-комунального господарства Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського раи?ону Одеської області (вул. Соборна, 31, м. Ізмаїл, Одеська область, 68600; ) та Південного офісу Держаудитслужби (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012; );

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СМУ-56» (вул. Вербицького Михайла, 11, м. Ізмаїл, Одеська область, 68600; )

про визнання недійсною додаткової угоди та стягнення пені,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 29.12.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№5422/25) Керівника Ізмаі?льськоі? окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління житлово-комунального господарства Ізмаі?льськоі? міськоі? ради Ізмаі?льського раи?ону Одеськоі? області та Південного офісу Держаудитслужби до Товариства з обмеженою відповідальністю «СМУ-56» про визнання додатковоі? угоди до договору недіи?сною та стягнення пені в сумі 390 990,85 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що шляхом укладення Додаткової угоди №1 від 30.07.2025 Управління житлово-комунального господартва Ізмаі?льськоі? міськоі? ради Ізмаі?льського раи?ону Одеськоі?? області та ТОВ«СМУ-56» продовжили термін надання послуг за Договором №464 від 12.06.2024 про закупівлю послуг, та тим самим порушили вимоги п. 4 ч. 5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» та пп. 4 п. 19 Постанови Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», що на думку прокурора є підставою для визнання такої додаткової угоди недійсною в судовому порядку. Також, у зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язань за Договором, прокурором нараховано до стягнення з ТОВ «СМУ-56» пеню в розмірі 390 990,85 грн.

Також 29.12.2025 прокурором подано до суду заяву про забезпечення позову (вх.№2-5056/25), в якій прокурор просить суд накласти арешт на грошові кошти ТОВ «СМУ-56» які знаходяться в банківських установах на всіх рахунках цього відповідача, інформація про які буде виявлена в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову у межах суми позовних вимог на загальну суму 390 990,85 грн.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову прокурор вказує, що предметом позову в даній справі, прокурором визначено майнову вимогу про стягнення з ТОВ «СМУ-56» на користь Управління житлово-комунального господартва Ізмаі?льськоі? міськоі? ради Ізмаі?льського раи?ону Одеськоі? області неустойки за неналежне виконання умов Договору в сумі 390 990,85 грн, відтак виконання у майбутньому судового рішення у справі за позовом про стягнення вказаних коштів, у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме ТОВ «СМУ-56» необхідну суму грошових коштів, тому застосування обраного прокурором заходу забезпечення позову безпосередньо пов`язане із предметом позову.

Прокурор вказує, що накладення арешту на кошти у межах спірної суми забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки надасть можливість виконати рішення у разі задоволення позову та не призведе до втручання у господарську діяльність відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо користування цими коштами відповідача, задля запобігання перешкод при виконанні рішення суду у разі задоволення позову.

Також прокурор вважає, що запропоновані заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами, на забезпечення яких вони вживаються, та не матимуть наслідком припинення господарської діяльності ТОВ «СМУ-56».

На виконання п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України прокурор повідомляє, що пропозиції щодо зустрічного забезпечення позову відсутні, оскільки достатніх підстав вважати, що заходами забезпечення позову ТОВ «СМУ-56» можуть бути спричинені збитки, немає.

Розглянувши заяву Керівника Ізмаі?льськоі? окружноі? прокуратури про забезпечення позову (вх.№2-5056/25 від 29.12.2025), господарський суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно зі статтею 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 ГПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Як вбачається з ч. 4 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Верховний Суд у постанові від 09.04.2024 у справі №917/1610/23 відзначив, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22, зроблено висновок, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Так, виконання в майбутньому судового рішення у даній справі за позовом про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів.

Адекватність такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах ціни позову полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Предметом позову в даній справі є, зокрема вимога про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «СМУ-56» пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за Договором №464 від 12.06.2024 про закупівлю послуг в розмірі 390 990,85 грн, а відтак суд вважає, що виконання в майбутньому судового рішення у цій справі, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач, до якого заявлені вимоги майнового характеру, необхідну суму грошових коштів для виконання рішення у разі задоволення позову, тобто, за висновком суду, застосування заходу забезпечення позову, обраного прокурором, безпосередньо пов`язано із предметом позову.

Таким чином, суд вважає що заява Керівника Ізмаі?льськоі? окружноі?? прокуратури про забезпечення позову поданого в інтересах держави в особі Управління житлово-комунального господартва Ізмаі?льськоі? міськоі? ради Ізмаі?льського раи?ону Одеськоі? області та Південного офісу Держаудитслужби підлягає задоволенню.

Окремо суд зазначає, що положенням ч. 6 ст. 140 ГПК України передбачається можливість вирішення судом питання щодо зустрічного забезпечення.

Частинами 1 та 4 ст.141 ГПК України, встановлено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Оскільки на теперішній час у суду відсутня інформація з приводу можливих збитків відповідача та їх розміру, правові передумови для зустрічного забезпечення наразі не вбачаються. Разом з тим, Товариства з обмеженою відповідальністю «СМУ-56» не позбавлене права подати до суду відповідне клопотання, яке підлягає розгляду протягом строків, встановлених ст.141 ГПК України.

Згідно з ч. 8 ст. 140 ГПК України, ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись ст.ст.136-137, 140, 144, 234 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Заяву Керівника Ізмаїльської окружної прокуратури про забезпечення позову (вх.№2-5056/25 від 29.12.2025) подану по справі №916/5277/25 задовольнити.

2.Вжити заходи забезпечення позову по справі №916/5277/25, шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «СМУ-56» (вул. Вербицького Михаи?ла, 11, м. Ізмаі?л, Одеська область, 68600; код ЄДРПОУ 4224169), які знаходяться в банківських установах на всіх рахунках Товариства, інформація про які буде виявлена в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову у межах суми позовних вимог - 390 990,85 грн.

Стягувачем за цією ухвалою є: Керівник Ізмаїльської окружної прокуратури (вул. Дмитрівська, 63, м. Ізмаїл, Одеська область, 68609).

Боржником за цією ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «СМУ-56» (вул. Вербицького Михаи?ла, 11, м. Ізмаі?л, Одеська область, 68600; код ЄДРПОУ 4224169).

Ухвала суду набирає законної сили 31.12.2025 та може бути оскаржена в порядку ст.256 ГПК України.

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання в строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Суддя Невінгловська Юлія Михайлівна