ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. ЧернівціСправа № 926/3392/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТО ЕСТЕЙТ», місто Дніпро

до відповідача Чижевського Сергія Георгійовича, місто Чернівці

про стягнення заборгованості у сумі 71525,52 грн

Суддя Гончарук О.В.

Секретар судового засідання Медвідчук І.В.

Представники сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився.

Обставини справи Товариство з обмеженою відповідальністю «МІСТО ЕСТЕЙТ» звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 71525,52 грн з яких: 22463,23 грн основна сума боргу, 3966,45 грн 5% річних, 12016,03 грн інфляційних витрат, 28587,17 пені та 4492,64 грн штрафу.

Свій позов, позивач обгрунтовує обставинами пов`язаними із неналежним виконанням з боку відповідача умов Договору оренди нерухомого майна № 5 від 20.08.2021 в частині сплати орендної плати.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 13.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06.11.2025.

Ухвалою суду від 04.11.2025 задоволено клопотання позивача (вх. № 3732) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 04.11.2025 відкладено підготовче засідання на 18.11.2025 та повідомлено відповідача про дату, час і місце розгляду справи, розмістивши оголошення про виклик до суду на веб-порталі судової влади України на офіційному веб-сайті Господарського суду Чернівецької області.

Ухвалою суду від 18.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 02.12.2025.

Ухвалою суду від 02.12.2025 відкладено розгляд справи по суті на 16.12.2025.

У судове засідання 16.12.2025 представники сторін не з`явились, що не перешкоджає проведенню даного судового засідання без їхньої участі враховуючи належне повідомлення сторін про дату час та місце судового засідання.

За таких обставин суд вирішив за можливе розглянути на підставі наявних матеріалів без участі представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне.

20.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІСТО ЕСТЕЙТ» та фізичною особою-підприємцем Чижевським Сергієм Георгійовичем укладено Договір оренди нерухомого майна № 5 (Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору оренди, орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування об`єкт оренди приміщення виробничого корпусу, що розташоване за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Чкалова 34 З, загальною площею 467,0 квадратних метрів

Відповідно до п. 3.1 Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 01.03.2022 включно, а в частині виконання зобов`язань до повного їх виконання сторонами.

Згідно з п. 4.1. Договору оренди розмір орендної плати за користування вищезазначеного об`єкта оренди становив 30 грн з урахуванням загальнообов`язкових податків і зборів за 1 кв.м., тобто 14 010 грн (467 кв.м * 30 грн) щомісячно.

Відповідно до п. 4.4. Договору оренди орендар зобов`язаний щомісячно не пізніше двадцять п`ятого числа звітного місяця вносити орендну плату в гривнях шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця не залежно від отримання орендарем рахунку на оплату.

Розрахунки по Договору оренди з моменту початку його дії відображені у документі під назвою «Взаєморозрахунки з контрагентами»

Відповідно до п. 8.1. Договору оренди за невиконання або неналежне виконання цього Договору сторони несуть відповідальність згідно умов даного Договору та чинного законодавства України.

Згідно з п. 8.3. Договору оренди орендар, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити орендодавцю:

8.3.1. суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення

8.3.2. 5 (п`ять) процентів річних від простроченої суми;

8.3.3. пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати;

8.3.4. штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від суми заборгованості у разі прострочення Орендодавцем виконання грошового зобов`язання на тридцять і більше календарних днів.

Враховуючи те, що відповідачем не виконано грошового зобов`язання зі сплати орендної плати, виникла заборгованість з 02.03.2022 по 11.09.2025 по сплаті орендної плати.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічно статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідачем не виконано договірні зобов`язання з оплати вартості орендної плати в період з 02.03.2022 по 11.09.2025, вимога позивача про стягнення з відповідача стягнення 22463,23 грн заборгованості, 12016,03 грн інфляційних втрат та 3966,45 грн 5 % річних та 4492,64 грн штрафу підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 28587,17 грн пені суд зазначає наступне.

Відповідно до норм частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем нараховано пеню за кожний день прострочення зобов`язання починаючи з 02.03.2022 по 11.09.2025.

Одночасно суд звертає увагу на те, що формулювання, яке містить ч. 3 ст. 549 ЦК України та кореспондуючі їй норми інших нормативних актів, у тому числі умови договору (у разі відображення, зазначення сторонами подібного в договорі), лише вирізняють (ідентифікують) пеню серед неустойки (інших штрафних санкцій) та визначають механізм (формулу) її обчислення, однак жодним чином не стосуються питання щодо граничного строку, за який може бути нарахована пеня.

Якщо умовами укладеного договору сторони передбачили більш тривалий, ніж визначений ч. 6 ст. 232 ГК України, строк нарахування штрафних санкцій (зазначили про їх нарахування до дня фактичного виконання, протягом усього періоду існування заборгованості тощо), то їх нарахування не припиняється за період прострочення зобов`язання понад шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано, а застосуванню підлягає саме строк, установлений договором.

У разі відсутності подібних умов у договорі (використання / зазначення в договорі лише формулювання про нарахування пені «за кожен день прострочення») нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені) припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України.

У справі, яка розглядалася, встановлено, що умови договору не містять будь-яких додаткових застережень (зокрема, «до повного виконання зобов`язання», «до повної сплати заборгованості», «до повного погашення боргу» тощо), які свідчили б про визначення в них іншого строку нарахування штрафних санкцій, ніж визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України, тому пеня за прострочення виконання відповідачем як орендарем зобов`язань за договором має нараховуватися за період шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Вказане кореспондується з постановою ВП ВС від 16 жовтня 2024 року у справі № 911/952/22.

Враховуючи вище викладене розмір пені який підлягає задоволенню становить 4067,65 грн.

Згідно частини другої та третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною четвертою статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За приписами частини 1 статті Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТО ЕСТЕЙТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 71525,52 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТО ЕСТЕЙТ» (49041, місто Дніпро, проспект Праці, 2т, код 44262651) 47006 грн заборгованості, 2422,40 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді та перебуванням у відпустці повний текст рішення складено на підписано 13.01.2025.

Суддя О.В. Гончарук