РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.10.2025Справа № 910/10866/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Шмиги В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи №910/10866/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас»

та до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ляшенко Віталій Володимирович

про визнання недійсним рішення загальних зборів від 19.03.2024 та скасування запису

Представники учасників справи:

від позивача: Косминін О.В.;

від відповідача-1: Брухно В.С.;

від відповідача-2: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» (далі - відповідач 1) та Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» (далі - відповідач 2) про визнання недійсним рішення загальних зборів від 19.03.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас», яке оформлено протоколом загальних зборів учасників №19-03 від 19.03.2024 року прийнято з порушенням Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» та є таким, що порушує права позивача, а тому підлягає визнанню недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/10866/24, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

26.09.2024 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» надійшов відзив на позову заяву, в якому заперечило проти позову, посилаючись на відсутність порушеного права позивача, оскільки АТ «ШУ «Донбас» (за відповідним наказом ФДМУ), як власник простої більшості голосів (51 відсоток), має можливість приймати рішення про обрання виконавчого органу самостійно, при цьому чи буде позивач голосувати: за, чи голосувати: проти, чи взагалі буде відсутній на загальних зборах учасників, на результат прийнятого рішення з зазначеного питання це не вплине. Як зазначає відповідач-1 за наказом ФДМУ №537 від 18.03.24 директору АТ «ШУ «Донбас» ОСОБА_1 доручено на загальних зборах учасників ТОВ «ШУ «Донбас» голосувати певним чином, а саме: голосувати «за» припинення повноважень ОСОБА_2 , та голосувати «за» призначення ОСОБА_3 на посаду керівника Товариства, отже навіть якщо взяти до уваги, що голосуванню на загальних зборах учасників передують обговорення питань порядку денного, представник АТ «ШУ «Донбас» не мав можливості проголосувати іншим чином, а ніж шляхом, визначеним державою.

При цьому, відповідач-1 зауважує на відсутності порушеного матеріального права позивача, про що вказує той факт, що 29.04.2024 у ТОВ «ШУ «Донбас» повторно були проведені загальні збори учасників, про які позивач був належним чином повідомлений, в порядку денному яких перебувало питання повторного обрання генерального директора, однак на дані збори позивач не з`явився.

03.10.2024 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Донбас" надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечило проти позову, посилаючись на те, що позивач не довів порушення його прав спірним рішенням загальних зборів учасників Товариства, а позовні вимоги у цій справі про визнання недійсними рішень загальних зборів, що заявлені лише з однієї підстави: неповідомлення позивача як учасника Товариства про скликання загальних зборів, не відповідають ефективному способу захисту прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах, оскільки задоволення позову у цій справі не призведе до поновлення прав та інтересів позивача.

08.10.2024 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати в якості доказів по справі у Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» оригінали наказу Фонду державного майна України №537 від 18.03.2024; доручення від 18.03.24 до наказу Фонду державного майна України №537 від 18.03.24; протоколу №19-03 від 19.03.24 зборів учасників ТОВ «Шахтоуправління «Донбас»; наказу Фонду державного майна України від 22.03.2024 №584 із додатком «доручення на голосування на загальних зборах ТОВ «Шахтоуправління «Донбас», для дослідження у судовому засіданні.

31.10.2024 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання, в якому просив надати строк для підготовки відповіді на відзив та встановити 16-ти денний строк для подання до суду відповіді на відзив ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» та ПрАТ «Шахтоуправління «Донбас».

У судовому засіданні 31.10.2024 суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про зобов`язання відповідача-1 надати наказ Фонду державного майна України №537 від 18.03.2024; доручення від 18.03.24 до наказу Фонду державного майна України №537 від 18.03.24; протокол №19-03 від 19.03.24 зборів учасників ТОВ «Шахтоуправління «Донбас»; наказ Фонду державного майна України від 22.03.2024 №584 із додатком «доручення на голосування на загальних зборах ТОВ «Шахтоуправління «Донбас»; зобов`язання Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації надати суду матеріали реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» (ідентифікаційний код 36982901), задоволення клопотання представника позивача щодо встановлення строків, встановлення позивачу строку - протягом 10 днів від дня засідання для надання суду відповіді на відзив з доказами направлення відповіді на відзив відповідачам, встановлення відповідачам строку - протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив для надання до суду заперечень на відповідь на відзив з доказами направлення заперечень позивачу та відкладення підготовчого засідання на 26.11.2024.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при розгляді справи суд керується принципом верховенства права.

Відповідно до Копенгагенського документа (Документ Копенгагенської наради Конференції щодо людського виміру НБСЄ, 1990) "верховенство права не зводиться лише до формальної законності, яка забезпечує правильність та узгодженість процесу творення і впровадження в життя демократичного ладу, а означає також і справедливість, засновану на визнанні та повному сприйнятті людської особи як найвищої цінності та яку гарантовано інститутами, що забезпечують рамки для її якнайповнішого вираження".

Таким чином, дотримання принципу верховенства права перебуває у тісному взаємозв`язку з забезпеченням права на доступ до правосуддя, в тому числі з реалізацією принципу змагальності сторін, який означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі "Ruiz-Mateos проти Іспанії", п. 63).

Принцип змагальності сторін нерозривно пов`язаний і з принципом рівності сторін. Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що принцип рівності сторін у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони (рішення у справах "Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands" від 27 жовтня 1993 р., п. 33, та "Ankerl v. Switzerland" від 23 жовтня 1996 р., п. 38).

Одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх та вимагати рівності щодо подання своїх доказів.

Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає пункт 1 статті 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.08.2022 у справі №903/522/21 та від 26.05.2021 у справі №912/2007/18.

Виходячи з принципу верховенства права, з метою забезпечення принципу змагальності (ст. 13 ГПК України) та всебічного, повного і об`єктивного визначення обставин справи, які підлягають встановленню, суд дійшов висновку про наявність підстав для витребування у відповідача-1 документів, які безпосередньо стосуються предмета спору та у Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації матеріалів реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас».

12.11.2024 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1, в якому позивач зауважує на тому, що відповідачем-2 в порушення вимог ч. 3, ч. 5, ч. 6, ч. 8 - ч. 10 ст. 31, ст.ст. 32, 33 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» проведено 19.03.2024 загальні збори учасників відповідача-1 без повідомлення виконавчого органу відповідача-1 та позивача, та не за місцем знаходження (реєстрацією) відповідача-1 в м. Селидове Донецької обл., а в місті Києві, чим порушено права та інтереси позивача на участь в управлінні товариства, право на внесення змін та доповнень до порядку денного загальних зборів учасників товариства, права та можливості надати власну думку, заперечення та/або власну кандидатуру на посаду керівництва за захистом яких останній звернувся до суду, а згідно усталеної судової практики позивачу не може бути відмовлено у задоволенні вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів тільки з мотивів недостатності його голосів для зміни результатів голосування з прийнятих загальними зборами учасників рішень, оскільки вплив учасника на прийняття загальними зборами рішень не вичерпується лише голосуванням.

Щодо рішення прийнятого на загальних зборах учасників, що відбулось 29.04.2024 та оформлене протоколом № 29-04, наголошує на тому, що вони, в першу чергу, свідчать про фактичне підтвердження і визнання незаконності рішення загальних зборів учасників відповідача-1 оформленого протоколом № 19-03 від 19.03.2024 та намагання відповідача-2 легалізувати прийняті рішення, що були прийняті з порушенням вимог та норм Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» стосовно повідомлення, скликання та проведення загальних зборів учасників товариства. При цьому, наголошує на тому, що станом на 26.03.2024 ОСОБА_3 не була генеральним директором відповідача-1, так як у відповідності до наказу Фонду державного майна України від 18.03.2024 №537 і додатку до нього, останнім, як учасником відповідача-1, не було прийнято рішення та не було уповноважено ОСОБА_1 приймати рішення про призначення ОСОБА_3 на посаду Генерального директора відповідача-1, а тому вона незаконно займає посаду генерального директора і не має права на підпис повідомлення про скликання зборів, відтак надане повідомлення не є належним доказом повідомлення учасників товариства про проведення загальних зборів учасників у відповідності до вимог Закону. Крім того, зауважує, що згідно поштової накладної зазначене повідомлення направлене на відділення «Укрпошти» 03039 (м. Київ) із зазначенням контактного номеру телефону отримувача: НОМЕР_1 . Однак даний телефон також зазначений як контактний телефон і відправника. Дана обставина виключає належне повідомлення отримувача листа-повідомлення отримати вчасно сповіщення про надходження на його ім`я цінного листа, а відповідно до трекінг листа на офіційному сайті «Укрпошта» (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html) зазначається: «Дані про відправлення за номером 122 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі.», отже надані документи не є належними та достовірними доказами того, що позивач належним чином був повідомлений про проведення загальних зборів учасників 29.04.2024.

Також 12.11.2024 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-2, в якій зазначає, що відзив відповідача-2 в порушення вимог ст.ст. 73, 74, 80, п. 5 ч. 3, п. 1 ч. 6 ст. 165 ГПК України не містить посилання на відповідні докази та норми права, що спростовують обставини, викладені у позовній заяві позивача, як підстави позову, з боку відповідача-2 до відзиву не додано жодного доказу на підтвердження зазначених у відзиві тверджень/ заперечень та спростування підстав позову позивача, відтак зазначені відповідачем-2 у відзиві припущення є необґрунтованими, не доведені належними доказами і не повинні братись до уваги судом при прийнятті рішення по справі у розумінні норм ст.ст. 73, 77, 79 ГПК України.

При цьому, позивач наголошує, що за наявними у наказі ФДМУ № 537 від 18.03.2024 «технічними описками», проведення загальних зборів відповідача-1 повинно було бути відкладено на іншу дату, оскільки повноваження представника ФДМУ, як учасника Товариства не відповідали його дійсній волі за повісткою дня за спірним протоколом, а тому рішення прийняті 19.03.2024 на загальних зборах учасників відповідача-1 є незаконними та недійсними, та є такими, що не тільки прийняті з порушенням вимог проведення і скликання загальних зборів, а і не відповідають волі учасників, вчинені з перевищенням повноважень. Як зауважує позивач, він не отримував та з боку відповідачів не надано вимогу або інший документ, що слугував підставою для проведення 19.03.2024 загальних зборів та запропонованого порядку денного; відсутні документи у відповідності до яких можна встановити, що виконавчий орган відповідача-1 вчинив або не вчинив необхідні дії для скликання 19.03.2024 загальних зборів учасників у строк не пізніше 20 днів з дня отримання вимоги про проведення таких зборів; відповідачем-2 не надано жодного документу стосовно здійснення ним розсилки повідомлення усім учасникам відповідача-1 про скликання загальних зборів 19.03.2024 та порядку денного; усі учасники відповідача-1 надали згоду на прийняття рішень згідно запропонованого порядку денного без дотримання вимог, встановлених Законом та статутом товариства; усі учасники відповідача-1 надали згоду на проведення загальних зборів учасників відповідача-1 не за місцем його знаходження; у порядку денного загальних зборах не було поставлено питання стосовно звільнення та призначення нового генерального директора відповідача-1 та відсутня згода усіх учасників про зміну порядку денного та прийняття рішень з інших питань та наявність повноважень представників на прийняття таких рішень, а відтак основними підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників відповідача-1 за поданим позовом є не тільки не здійснення відповідачами повідомлення про проведення загальних зборів 19.03.2024, а й порушення вимог закону та установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства, що призвело до позбавлення позивача - учасника товариства можливості взяти участь у загальних зборах.

18.11.2024 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від відповідача-1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких з посиланням на судову практику зауважує на тому, що порушене право позивача при подачі позову полягає у матеріальному становищі особи, яке змінюється внаслідок зміни в розподілі його частки в статутному капіталі товариства, зокрема, це впливає на розмір дивідендів чи іншого майна товариства, а не лише на право присутності та голосування на загальних зборах, у даному випадку, позивач як учасник, який володіє часткою у статутному капіталі товариства в обсязі 49 відсотків, порівняно з АТ «ШУ «Донбас» - 51 відсоток, своїми пропозиціями до порядку денного, виступом відносно пропозицій з голосування питань порядку денного, тощо, переконавши іншого (інших) учасника в правоті своєї позиції, шляхом голосування, при наявності необхідного кворуму голосів у таких учасників для прийняття рішень, не може змінити хід голосування, оскільки нормативні акти ФДМУ є обов`язковими для виконання, а наказом ФДМУ № 537 від 18.03.24 наказано ОСОБА_1 - директору АТ «Шахтоуправління «Донбас» голосувати з питань порядку денного загальних зборів ТОВ «Шахтоуправління «Донбас», проведення яких призначено на 19 березня 2024 року, відповідно до доручення: «за» - звільнення з 19.03.2024 з посади директора ОСОБА_2 , «за» - призначення з 20.03.2024 на його місце ОСОБА_3 , отже участь позивача на даних зборах жодним чином не вплинула б на результати проведених зборів. При цьому, зважаючи на те, що позивач був достеменно обізнаний про проведення наступних зборів також з питанням призначення генерального директора, на них не з`явився, наведене може свідчити про те, що твердження позивача про інтерес до прийняття участі в управлінні ТОВ «ШУ «Донбас» не відповідає його попередній поведінці, а отже вбачається, що для досягнення свого процесуального інтересу учасник судового процесу недобросовісно використовує надані йому законом процесуальні права, допускаючи суперечливість своєї поведінки.

26.11.2024 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення на заперечення відповідача-1 на відповідь на відзив, в яких ще раз наголосив, що права учасника юридичної особи є порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому законом та статутом порядку також порушує його права, зокрема, право на участь у загальних зборах товариства та, відповідно, на участь в управлінні товариством. І дана обставина може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними згідно правових позицій Верховного Суду, які наведені позивачем в заявах по суті.

05.12.2024 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання, в якому просив повторно витребувати у якості доказів по справі у Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» оригінали наступних документів: - наказ Фонду державного майна України №537 від 18.03.2024; - доручення від 18.03.24 до наказу Фонду державного майна України №537 від 18.03.24; - протокол №19-03 від 19.03.24 зборів учасників ТОВ «Шахтоуправління «Донбас»; - наказ Фонду державного майна України від 22.03.2024 №584 із додатком «доручення на голосування на загальних зборах ТОВ «Шахтоуправління «Донбас», для дослідження у судовому засіданні та надання копій для долучення до матеріалів справи (для підтвердження та визначення документів, що були досліджені у судовому засіданні).

09.12.2024 року через відділ діловодства суду від Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації надійшли матеріали реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас».

У судовому засіданні 18.12.2024 суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про зобов`язання сторін надати суду для огляду усі оригінали долучених до позову документів та відкладення підготовчого засідання у справі.

10.01.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка» надійшла заява про зміну предмета позову, в якій позивач просить суд доповнити позов новою вимогою та здійснювати подальший розгляд справи за вимогами про: визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас», проведених 19.03.2024 одноособово Приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Донбас», оформлених протоколом загальних зборів учасників №19-03 від 19.03.2024; скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців запис № 017002855 вчинений 25.03.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшенко В.В. згідно якого були внесені зміни: «Зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою. Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна місцезнаходження юридичної особи. Зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо».

Одночасно із поданою заявою про зміну предмета позову, позивачем було подано клопотання про залучення до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 приватного нотаріуса КМНО Ляшенко В.В., оскільки рішення у даній справі, з огляду на подану заяву про зміну предмета позову, може вплинути на його права та обов`язки.

Крім того, разом із заявою про зміну предмета позову, позивачем було подано клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати у приватного нотаріуса КМНО Ляшенко В.В. в оригіналі та належним чином засвідчену копію нотаріальної справи щодо вчинення 25.03.2024 приватним нотаріусом КМНО Ляшенко В.В. запису №017002855 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою; зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи; зміна місцезнаходження юридичної особи; зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» (ідентифікаційний код юридичної особи: 36982901).

10.01.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка» надійшло клопотання про долучення доказів, в якому позивач просив суд долучити до матеріалів справи докази сплати судового збору за доданою немайновою вимогою, згідно поданої 10.01.2025 року заяви про зміну предмета позову по даній справі.

У судовому засіданні 23.01.2025 суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про прийняття до розгляду судом заяви про зміну предмета позову, залучення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ляшенка Віталія Володимировича, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів; витребування у третьої особи матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення 25.03.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшенком Віталієм Володимировичем запису №017002855; встановлення третій особі та сторонам у справі строків на подання пояснень третьої особи та заперечень на такі пояснення та відкладення підготовчого засідання у справі.

Частиною 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено право позивача на зміну предмета або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Тобто, одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

З поданої позивачем заяви про зміну предмета позову вбачається, що позивач здійснив доповнення позовних вимог новою вимогою, без зміни обставин, на яких ґрунтується подана позовна заява, тобто змінив предмет позову.

На підставі наведеного та враховуючи, що заява позивача про зміну предмета позову подана до закінчення підготовчого провадження, вона приймається судом до розгляду.

Відповідно до статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Метою участі третіх осіб у справі є обстоювання ними власних прав і законних інтересів, на які може справити вплив рішення чи ухвала суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виступає в процесі на боці тієї сторони, з якою в неї існують певні правові відносини. Залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, до участі у справі вирішується господарським судом з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес до даної справи. Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з`ясовувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

Враховуючи предмет та підстави позову, з урахуванням прийнятої заяви про зміну предмета позову, суд дійшов висновку про залучення до участі у справі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ляшенко Віталія Володимировича в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

Разом з цим, керуючись принципами господарського судочинства з урахуванням конвенційного права кожного на справедливий судовий розгляд, суд дійшов висновку про наявність підстав для витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ляшенко Віталія Володимировича матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення 25.03.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшенком Віталієм Володимировичем запису №017002855.

17.02.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» надійшли заперечення на позовну заяву з урахуванням заяви про зміну предмета позову, в яких відповідач-2 вказав, що рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» прийняті 19.03.24 про звільнення з посади Генерального директора Товариства ОСОБА_2 та призначення на посаду Генерального директора Товариства ОСОБА_3 прийнято більшістю (51%) голосів усіх учасників Товариства, які мають право голосу з відповідних питань, тобто у відповідності до вимог Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», водночас Верховний Суд неодноразово наголошував, що не всі порушення законодавства, допущені при скликанні та проведенні загальних зборів юридичної особи, можуть бути підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень, під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Щодо заявленої вимоги про скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців запису № 017002855 вчиненого 25.03.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшенко В.В., то на переконання відповідача-2, заявлена вимога не є ефективним способом захисту і не може бути підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, оскільки внесені зміни стосувалися призначення керівника Товариства, а на наступних зборах, які відбулися 29.04.2024 (про які позивача було повідомлено і на яких він свідомо не був присутнім) було переобрано керівника Товариства, про що внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

17.02.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка» надійшло клопотання про витребування доказів, в якому позивач просить суд повторно витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ляшенко Віталія Володимировича матеріали нотаріальної справи щодо вчинення 25.03.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшенком Віталієм Володимировичем запису №017002855, оскільки станом на 17.02.2025 року від третьої особи не надійшли документи, витребувані протокольною ухвалою суду від 23.01.2025 року.

17.02.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка» надійшло клопотання про застосування заходів процесуального примусу, в якому позивач просив суд постановити ухвалу про застосування до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення державним виконавцем доказів для дослідження судом, якою: тимчасово вилучити у Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» оригінал наказу Фонду державного майна України №537 від 18.03.2024, доручення від 18.03.2024 до наказу Фонду державного майна України №537 від 18.03.2024, протокол №19-03 від 19.03.2024 зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас», наказ Фонду державного майна України від 22.03.2024 №584 із додатком «доручення на голосування на загальних зборах ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» та інші документи, копії яких надавались до суду разом із відзивом на позовну заяву, водночас позивач просив, у разі відмови Господарським судом міста Києва у задоволенні клопотання ТОВ «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка» про застосування до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» заходів процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення державним виконавцем доказів для дослідження судом, застосувати до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у сумі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказане клопотання мотивовано тим, що відповідачі всупереч вимогам суду не надали до огляду у судових засіданнях оригінали документів, що були долучені ними до поданих заяв по суті спору.

18.02.2025 року через відділ діловодства суду від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ляшенко Віталія Володимировича надійшли документи реєстраційної справи: 23 у зв`язку з проведенням реєстраційної дії №017002855.

У судовому засіданні 18.02.2025 судом було оглянуто та долучено до матеріалів справи оригінали документів поданих відповідачем-1 разом з відзивом на позовну заяву та відкладено підготовче засідання у справі.

У судовому засіданні 25.04.2025 суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про залишення без розгляду клопотання позивача про повторне витребування доказів у ПНКМНО Ляшенко В.В.; залишення без розгляду клопотання позивача про застосування заходів процесуального примусу, водночас, виходячи з того, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи для розгляду по суті.

Частиною 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Приписами частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України визначено коло прав учасників справи, відповідно до якої учасники мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до ч. 10 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

При цьому, як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №2-591/11 відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Пунктом 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

У ході судового засідання 25.04.2025 року представником позивача заявлено усне клопотання про залишення без розгляду поданих до суду клопотань про повторне витребування доказів у ПНКМНО Ляшенко В.В. та про застосування заходів процесуального примусу.

Судом встановлено, що клопотання про залишення без розгляду було заявлено уповноваженим представником позивача адвокатом Косминіним О.В.

Законом не встановлено вимог щодо форми клопотання про залишення без розгляду клопотань про повторне витребування доказів у ПНКМНО Ляшенко В.В. та про застосування заходів процесуального примусу, відтак їх може бути викладено і у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного, що узгоджується з приписами частини 2 статті 169 Господарського процесуального кодексу України відповідно до якої, заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі.

З огляду на викладене, враховуючи реалізацію позивачем через уповноваженого представника свого процесуального права на заявлення клопотання про залишення без розгляду клопотань про повторне витребування доказів у ПНКМНО Ляшенко В.В. та про застосування заходів процесуального примусу, суд приходить до висновку про задоволення такого клопотання та залишення клопотань про повторне витребування доказів у ПНКМНО Ляшенко В.В. та про застосування заходів процесуального примусу без розгляду.

22.07.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка» надійшли додаткові пояснення, в яких позивач повторно наголосив на неправомірності прийнятого рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас», проведених 19.03.2024 одноособово Приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Донбас», оформлених протоколом загальних зборів учасників №19-03 від 19.03.2024 та зауважив щодо судових актів винесених в межах справи №910/9134/24, за якими встановлено правомірність дій попереднього генерального директора товариства ОСОБА_2

02.09.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка» надійшли додаткові пояснення по справі, в яких позивач повторно акцентував увагу на власній правовій позиції, зокрема, і на порушенні оскаржуваним рішенням загальних зборів прав та законних інтересів позивача, на порушенні порядку скликання загальних зборів учасників відповідача-1 та на прийнятті рішень представником відповідача-2 із перевищенням повноважень.

03.09.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас», надійшли додаткові пояснення у справі, в яких відповідач-1 повторно зауважив мотиви відхилення заявленого позову та вказав на обранні позивачем неналежного способу захисту, оскільки, на переконання відповідача-1, задоволення позову у даній справі не зумовить відновлення порушених прав.

Під час розгляду справи по суті, у відповідності до приписів статті 216 Господарського процесуального кодексу України, оголошувались перерви, зокрема, до 07.10.2025.

У судовому засіданні 07.10.2025 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити; представник відповідача-1 заперечив проти позовних вимог, просив відмовити.

У свою чергу, відповідач-2 та третя особа у судове засідання 07.10.2025 не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відтак, враховуючи, що відповідач-2 та третя особа були належним чином повідомлені про судове засідання, втім про причини неявки не повідомили і не подали жодних клопотань, суд на місці постановив розгляд справи по суті проводити за їх відсутності.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 07.10.2025 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.03.2010 року проведено державну реєстрацію створення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» () (далі - товариство / відповідач-1) та внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідну інформацію (номер запису: 0035565).

За відомостями наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до переліку засновників (учасників) товариства входять: Публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Донбас» (у подальшому змінено організаційно-правову форму на приватне акціонерне товариство) () (далі - відповідач-2) з часткою в статутному капіталі товариства у розмірі 55168883,00 грн та товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка» () (далі - позивач) з часткою в статутному капіталі товариства в розмірі 53005397,39 грн.

Рішенням загальних зборів учасників товариства, оформленим протоколом від 28.05.2015 року № 8, затверджено Статут цієї юридичної особи (у новій редакції) (далі - Статут). Відповідну державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 04.06.2015 року (номер запису 300277).

19.03.2024 року відбулися Загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас», результати якого оформлені протоколом №19-03 (далі - протокол / спірний протокол / оспорюване рішення), до порядку денного якого було включено три питання: 1) Про звільнення з посади Генерального директора товариства ОСОБА_2 ; 2) Про призначення на посаду Генерального директора товариства ОСОБА_3 ; 3) Про внесення змін до Статуту товариства, необхідних для приведення його змісту до вимог чинного законодавства України.

Водночас, наказом Фонду державного майна України (власник 100% акцій ПАТ «Шахтоуправління «Донбас») №537 від 18.03.2024 ОСОБА_1 - директору акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» (у подальшому змінено організаційно-правову форму на приватне акціонерне товариство) (код за ) визначено голосувати з питань порядку денного загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас», проведення яких призначено на 19 березня 2024 року, відповідно до доручення.

Так, дорученням на голосування на загальних зборах Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» встановлено, що по питанню: 1) Припинення повноважень керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» - голосувати «За» з такого рішення: «Звільнити ОСОБА_2 з посади Директора ТОВ «ШУ «Донбас» на підставі п. 5 ч. 1 статті 41 КЗпП України (припинення повноважень посадових осіб) 19 березня 2024 року»; 2) Призначення (обрання) нового керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» - голосувати «За» з такого рішення: «Призначити на посаду Директора ТОВ «ШУ «Донбас» ОСОБА_3 (реєстраційний номер фізичної особи платника податків - НОМЕР_2 ) з 20 березня 2024 року»; 3) Внесення змін до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас», необхідних для приведення його змісту до вимог чинного законодавства України - голосувати «За» з такого рішення: «Затвердити Статут ТОВ «ШУ «Донбас» у новій редакції, уповноважити на підписання статуту ТОВ «ШУ «Донбас» директора АТ «Шахтоуправління «Донбас» ОСОБА_1 ».

На Загальних зборах був присутній учасник - Акціонерне товариство «Шахтоуправління «Донбас», яке володіє 51% статутного капіталу товариства, ідентифікаційний код юридичної особи 00174668, дата державної реєстрації - 12.01.2004 року, дата запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу - 24.03.2005 року, номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи - 0005984, в особі директора ОСОБА_1 , який діє на підставі Статуту.

При цьому, на Загальних зборах відсутній учасник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка», яке володіє 49% статутного капіталу товариства, ідентифікаційний код юридичної особи 36694340, дата державної реєстрації - 22.09.2009 року, дата запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу - 22.09.2009 року, номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи - 0034041.

Як зазначено у протоколі, на загальних зборах присутні учасники, які володіють 51% голосів. Загальні збори правомочні до прийняття рішень з питань порядку денного, а головою загальних зборів учасників товариства обрано ОСОБА_1 .

По першому питанню порядку денного вирішено звільнити ОСОБА_2 з посади Генерального директора товариства на підставі п. 5 ч. 1 статті 41 КЗпП України (припинення повноважень посадових осіб) 19 березня 2024 року. Виключити відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про ОСОБА_2 як особи, що може вчиняти дії від імені юридичної особи.

По другому питанню порядку денного вирішено призначити на посаду Генерального директора товариства ОСОБА_3 (реєстраційний номер фізичної особи платника податків - НОМЕР_2 ) з 20 березня 2024 року.

Вказані рішення по питаннях порядку денного 1 та 2 прийнято одноголосно: «За» - 51 (п`ятдесят один) % голосів; «Проти» - немає.

По третьому питанню порядку денного рішення не прийнято з огляду на положення ч. 2 ст. 34 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю», згідно яких рішення з питань внесення змін до статуту товариства приймаються трьома чвертями голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Вказаний протокол Загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» №19-03 від 19.03.2024, посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А. та зареєстровано в реєстрі за №417, 418.

25.03.2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшенко В.В. було здійснено державну реєстрацію змін відомостей про юридичну особу №17002855 «Зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою. Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна місцезнаходження юридичної особи. Зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо».

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка» вказує, що про Загальні збори учасників ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» його не було повідомлено ні самим ТОВ «Шахтоуправління «Донбас», ані ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», чим позбавлено можливості реалізувати своє право голосувати на таких Загальних зборах, приймати рішення по порядку денному, делегувати повноваження будь-кому з учасників підписувати від його імені статутні документи.

Тоді як, неповідомлення позивача, як учасника товариства, про проведення загальних зборів в установленому законом та Статутом порядку порушує права ТОВ «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка», зокрема, право на участь у загальних зборах товариства та, відповідно, на участь в управлінні товариством, що є підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас», проведених 19.03.2024 одноособово Приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Донбас», оформлених протоколом загальних зборів учасників №19-03 від 19.03.2024.

Крім того, під час проведення Загальних зборів учасників товариства, ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» було порушено порядок голосування та прийнято рішення всупереч наданому Фондом державного майна України дорученню до наказу №537 від 18.03.2024 року.

Відтак, оскільки оспорюване рішення, на переконання позивача, прийнято з порушенням закону та Статуту, то з метою повного та всебічного захисту та відновлення порушених прав позивача необхідним є і скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців запису № 017002855 вчиненого 25.03.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшенко В.В. згідно якого було внесенно зміни: «Зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою. Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна місцезнаходження юридичної особи. Зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо».

У свою чергу, відповідач-1 проти заявленого позову заперечив та вказав на відсутності порушеного права позивача, оскільки АТ «ШУ «Донбас» (за відповідним наказом ФДМУ), як власник простої більшості голосів (51 відсоток), має можливість прийняти рішення про обрання виконавчого органу самостійно, при цьому, чи буде позивач голосувати: за, чи голосувати: проти, чи взагалі буде відсутній на загальних зборах учасників, на результат прийнятого рішення з зазначеного питання це не вплине. Відповідач-1 наголосив, що за наказом Фонду державного майна України № 537 від 18.03.2024 директору АТ «ШУ «Донбас» ОСОБА_1 доручено на загальних зборах учасників ТОВ «ШУ «Донбас» голосувати певним чином, а саме: голосувати «за» припинення повноважень ОСОБА_2 , та голосувати «за» призначення ОСОБА_3 на посаду керівника товариства, отже навіть якщо взяти до уваги, що голосуванню на загальних зборах учасників передують обговорення питань порядку денного, представник відповідача-2 не мав можливості проголосувати іншим чином, а ніж шляхом, визначеним державою.

Поміж тим, відповідач-1 вказав на відсутності порушеного матеріального права позивача, про що вказує той факт, що 29.04.2024 у ТОВ «ШУ «Донбас» повторно були проведені загальні збори учасників, про які позивач був належним чином повідомлений, в порядку денному яких перебувало питання повторного обрання генерального директора, однак на дані збори позивач не з`явився.

Відповідач-2 також проти позову заперечив та вказав, що позивач не довів порушення його прав спірним рішенням загальних зборів учасників товариства, а позовні вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів, що заявлені лише з однієї підстави: неповідомлення позивача як учасника товариства про скликання загальних зборів, не відповідають ефективному способу захисту прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах, оскільки задоволення позову у цій справі не призведе до поновлення прав та інтересів позивача.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 1, 2, 5, 6 статті 96-1 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства.

Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи.

Законом можуть бути встановлені для певних осіб обмеження щодо володіння корпоративними правами. Законом можуть бути встановлені умови та/або обмеження щодо реалізації окремих корпоративних прав певними особами.

Корпоративними відносинами є відносини між учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) юридичних осіб, у тому числі які виникають між ними до державної реєстрації юридичної особи, а також відносини між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) щодо виникнення, здійснення, зміни і припинення корпоративних прав.

17.06.2018 набрав чинності Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» №2275-VIIІ, який визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників (частина 1 статті 1).

У рішенні Конституційного суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 «У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів)» зазначено, що принцип незворотності дії законів та нормативно-правових актів в часі закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України. Цей принцип треба розуміти так, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності. Це є однією з гарантій правової стабільності. Надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про господарські товариства» у частині, що стосується товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю.

Водночас пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом. Цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

Наведену норму необхідно тлумачити так, що протягом року з дня набрання чинності Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариства можуть здійснювати свою діяльність на підставі положень статуту в редакції, яка діє на момент набрання чинності цим Законом, за умови, що положення такого статуту відповідають чинному на той момент законодавству, зокрема, Закону України «Про господарські товариства». Якщо протягом «перехідного періоду» (одного року з дня набрання чинності законом) товариство вносить зміни до статуту, така редакція статуту товариства після внесення змін повинна відповідати Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Якщо товариство не внесе відповідні зміни до статуту через рік після набрання чинності Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», то у такому разі положення статуту, які не відповідають цьому Закону, не застосовуються, натомість учасники товариства повинні керуватися нормами Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» набрав чинності 17.06.2018, отже відповідні зміни до статуту товариства повинні були бути внесені до 17.06.2019.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, до 17.06.2019 (протягом року з моменту набрання чинності Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю») учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» не були внесені зміни до Статуту, а відтак на момент проведення спірних загальних зборів підлягали застосуванню положення Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Відповідно до статті 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: 1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; 2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); 3) вийти у встановленому порядку з товариства; 4) здійснити відчуження частки (її частини) у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом. Договір відчуження майна, предметом якого є частка (її частина) у статутному (складеному) капіталі товариства, укладається у письмовій формі; 5) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Право учасника товариства брати участь в управлінні справами товариства закріплено також у пункті 4.1 Статуту ТОВ «Шахтоуправління «Донбас».

Згідно частини 1 статті 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) учасники товариства мають такі права: 1) брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства; 2) отримувати інформацію про господарську діяльність товариства; 3) брати участь у розподілі прибутку товариства; 4) отримати у разі ліквідації товариства частину майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартість.

Органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган (стаття 28 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Пунктом 5.1 Статуту товариства встановлено, що органами управління товариства є: Загальні збори учасників товариства - вищий орган; генеральний директор - виконавчий орган; ревізійна комісія - контролюючий орган.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників. Кожен учасник товариства на загальних зборах учасників має кількість голосів, пропорційну до розміру його частки у статутному капіталі товариства, якщо інше не передбачено статутом.

За приписами статті 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також: 1) з ініціативи виконавчого органу товариства; 2) на вимогу наглядової ради або ради директорів товариства; 3) на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства.

Порядок скликання загальних зборів учасників товариства врегульовано у статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», за умовами якої загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників. Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін.

Загальні збори учасників проводяться в порядку, встановленому цим Законом та статутом товариства. Учасники товариства беруть участь у загальних зборах учасників особисто або через своїх представників (стаття 33 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Відповідно до пункту 5.6 Статуту товариства загальні збори учасників товариства можуть бути черговими і позачерговими. Чергові збори скликаються не рідше одного разу на рік.

Пунктом 5.7 Статуту визначено, що позачергові загальні збори учасників скликаються Головою загальних зборів учасника товариства в будь-якому випадку, якщо цього вимагають інтереси товариства в цілому. Загальні збори учасників товариства повинні бути скликані за ініціативою генерального директора та ревізійної комісії. Учасники, що володіють у сукупності більш ніж 10% голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасника товариства в будь-який час з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо на протязі 25 днів Голова Загальних зборів учасників товариства не виконав зазначену вимогу, такі учасники мають право самі скликати загальні збори учасників товариства.

Згідно пункту 5.9 Статуту дата і місце проведення загальних зборів учасників товариства та їх порядок денний повідомляються шляхом розсилки письмового повідомлення (рекомендований лист, телекс, факс, особисте повідомлення) всім учасникам персонально не пізніше, ніж за 30 днів до дати початку загальних зборів учасників товариства.

Не пізніше як за сім днів до початку загальних зборів учасників товариства учасникам повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, пов`язаними з проведенням загальних зборів учасників товариства.

З питань не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на загальних зборах учасників товариства.

Верховний Суд у постановах від 11.12.2019 у справі № 916/2584/18, від 06.02.2020 у справі №906/307/19, від 20.06.2024 у справі № 910/15128/23, зазначив, що обраний особою, яка скликає загальні збори учасників, спосіб повідомлення про їх проведення повинен забезпечити реальне персональне повідомлення учасника і не бути лише формальним направленням такого повідомлення. У випадку заперечення учасником факту повідомлення його про проведення загальних зборів, обов`язок доказування обставин повідомлення позивача про проведення загальних зборів покладається на відповідача, як особу, рішення органу управління якої оспорюється.

Сформовані Верховним Судом положення є загальними принципами, які дозволяють учаснику відповідного товариства належним чином реалізувати свої корпоративні права.

Відтак, повідомлення про проведення загальних зборів повинно містити достатньо інформації для того, щоб учасник товариства, який має намір реалізувати своє право взяти участь у таких загальних зборах, мав інформацію щодо питань порядку денного зборів, проекту статуту чи змін до нього, які розглядатимуться на загальних зборах, місця проведення загальних зборів учасників та, відповідно, мати змогу вчасно туди дістатись.

Для належного повідомлення учасників про проведення загальних зборів, учасникам товариства мають бути надіслані листи із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного на адреси, які зазначені у статуті. Таке повідомлення має бути надіслано не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів.

Судом за відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлено, що до переліку засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» входять: Публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Донбас» (у подальшому змінено організаційно-правову форму на приватне акціонерне товариство) () (далі - відповідач-2) з часткою в статутному капіталі товариства у розмірі 55168883,00 грн (51%), а також Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка» () (далі - позивач) з часткою в статутному капіталі товариства в розмірі 53005397,39 грн (49%).

19.03.2024 року Приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Донбас», як учасником який володіє 51% статутного капіталу, було проведено Загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас», про що складено протокол Загальних зборів учасників ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» №19-03 від 19.03.2024.

При цьому, на Загальних зборах був відсутній учасник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка», яке володіє 49% статутного капіталу товариства.

До порядку денного Загальних зборів учасників товариства було включено три питання: 1) Про звільнення з посади Генерального директора товариства ОСОБА_2 ; 2) Про призначення на посаду Генерального директора товариства ОСОБА_3 ; 3) Про внесення змін до Статуту товариства, необхідних для проведення його змісту до вимог чинного законодавства України.

По першому питанню порядку денного вирішено звільнити ОСОБА_2 з посади Генерального директора товариства на підставі п. 5 ч.1 статті 41 КЗпП України (припинення повноважень посадових осіб) 19 березня 2024 року. Виключити відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про ОСОБА_2 як особи, що може вчиняти дії від імені юридичної особи.

По другому питанню порядку денного вирішено призначити на посаду Генерального директора товариства ОСОБА_3 (реєстраційний номер фізичної особи платника податків - НОМЕР_2 ) з 20 березня 2024 року.

Вказані рішення по питаннях порядку денного 1 та 2 прийнято одноголосно: «За» - 51 (п`ятдесят один) % голосів; «Проти» - немає.

По третьому питанню порядку денного рішення не прийнято з огляду на положення ч. 2 ст. 34 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю», згідно яких рішення з питань внесення змін до статуту товариства приймаються трьома чвертями голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Вказаний протокол Загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» №19-03 від 19.03.2024, посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А. та зареєстровано в реєстрі за №417, 418.

25.03.2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшенко В.В. було здійснено державну реєстрацію змін відомостей про юридичну особу №17002855 «Зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою. Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна місцезнаходження юридичної особи. Зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо».

Як зазначає позивач, відповідач-2 всупереч положенням розділу 5 Статуту та статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не повідомив його про Загальні збори учасників ТОВ «Шахтоуправління «Донбас», що мали місце 19.03.2024 року.

Відповідачі в ході розгляду даного спору не надали суду доказів, які б підтверджували належне повідомлення позивача, як учасника ТОВ «Шахтоуправління «Донбас», про скликання Загальних зборів товариства 19.03.2024 року, у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованими доводи позивача в частині порушення відповідачами обов`язку щодо належного повідомлення учасника про скликання Загальних зборів товариства.

Стаття 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визначає, що загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства, крім питань, віднесених до виключної компетенції інших органів товариства законом або статутом товариства.

Частиною 2 статті 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» встановлено, що до компетенції загальних зборів учасників належать: 1) визначення основних напрямів діяльності товариства; 2) внесення змін до статуту товариства, прийняття рішення про здійснення діяльності товариством на підставі модельного статуту; 3) зміна розміру статутного капіталу товариства; 4) затвердження грошової оцінки негрошового вкладу учасника; 5) перерозподіл часток між учасниками товариства у випадках, передбачених цим Законом; 6) обрання та припинення повноважень наглядової ради товариства або окремих членів наглядової ради, встановлення розміру винагороди членам наглядової ради товариства; 7) обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства; 8) визначення форм контролю та нагляду за діяльністю виконавчого органу товариства; 9) створення інших органів товариства, визначення порядку їх діяльності; 10) прийняття рішення про придбання товариством частки (частини частки) учасника; 11) затвердження результатів діяльності товариства за рік або інший період; 12) розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів; 13) прийняття рішень про виділ, злиття, поділ, приєднання, ліквідацію та перетворення товариства, обрання комісії з припинення (ліквідаційної комісії), затвердження порядку припинення товариства, порядку розподілу між учасниками товариства у разі його ліквідації майна, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, затвердження ліквідаційного балансу товариства; 14) прийняття рішення щодо обліку або припинення обліку часток товариства в обліковій системі часток; 15) прийняття інших рішень, віднесених законом до компетенції загальних зборів учасників.

Згідно статті 34 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» рішення загальних зборів учасників приймаються відкритим голосуванням, якщо інше не передбачено статутом товариства.

Рішення з питань, передбачених пунктами 2, 3, 13 частини другої статті 30 цього Закону, приймаються трьома чвертями голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Рішення загальних зборів учасників з питань, передбачених пунктами 4, 5, 9, 10, 14 частини другої статті 30 цього Закону, приймаються одностайно всіма учасниками товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Рішення загальних зборів учасників з усіх інших питань приймаються більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Отже, рішення загальних зборів учасників з усіх інших питань, в тому числі і обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства приймаються більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Відтак, згідно з вказаними положеннями Закону, позивач, маючи 49% статутного капіталу ТОВ «Шахтоуправління «Донбас», може вплинути на обопільне прийняття рішень, визначених лише частинами 2 та 3 статті 34 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Водночас рішення щодо обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства може бути прийняте відповідачем-2 (за відповідним наказом ФДМУ), як власником 51 відсотків статутного капіталу, тобто простою більшістю, одноосібно згідно частини 4 статті 34 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Беручи до уваги положення статті 34 вказаного Закону, позивач міг вплинути лише на результат голосування з питання внесення змін до статуту ТОВ «Шахтоуправління «Донбас», оскільки таке питання вирішується трьома чвертями голосів усіх учасників товариства.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що визначальним для задоволення позову про визнання недійсними рішень загальних зборів юридичної особи є наявність ознак порушення оскаржуваним рішенням товариства прав та інтересів позивача.

Проте, позивач не зазначає, які права, з урахуванням його впливу на прийняття рішення учасниками загальних зборів товариства в порядку статей 30, 34 вищезгаданого Закону, окрім самого неповідомлення про загальні збори були порушені, яке породжує порушення права брати участь у зборах та голосувати на них та яким чином вони будуть відновлені, враховуючи встановлені обставини призначення нового керівника, а сама незгода позивача (без відповідного обґрунтування) з прийнятими загальними зборами рішеннями не може бути єдиною підставою для їх скасування.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що розглядаючи справи у спорах, що виникли між господарським товариством та одним із його учасників, суди мають враховувати, що інтереси товариства можуть не збігатися з інтересами окремих його учасників та інтереси учасників товариства також не завжди збігаються (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №923/876/16). Тому, вирішуючи питання щодо ефективності обраного позивачем способу захисту, суди мають враховувати баланс інтересів усіх учасників і самого товариства, уникати зайвого втручання в питання діяльності товариства, які вирішуються виключно рішенням загальних зборів учасників товариства, надавати оцінку добросовісності інших учасників, права яких в разі задоволення позовних вимог можуть бути порушені.

Ефективність позовної вимоги про визнання рішень зборів недійсними має оцінюватися, виходячи з конкретних обставин справи, в тому числі, враховуючи обставини зміни складу учасників, розміру статутного капіталу, добросовісності поведінки нових учасників, тощо (постанова Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 916/3496/20).

Верховний Суд у постанові від 13.09.2023 у справі № 910/1255/22 звернув увагу на те, що саме по собі неповідомлення учасника про загальні збори не є беззаперечною підставою для визнання рішень, ухвалених на таких зборах, недійсними (подібні за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду від 07.09.2021 у справі №916/2506/20, від 15.06.2022 у справі №910/6685/21, від 27.03.2023 у справі №906/908/21, від 28.03.2023 у справі №916/213/22, від 30.05.2023 у справі №916/212/22, від 07.06.2023 у справі №916/211/22). У кожній справі суд оцінює сукупність всіх встановлених обставин, зокрема, зміст ухвалених на зборах рішень (наскільки вони порушують права або законні інтереси учасника), наявність кворуму, баланс інтересів позивача та інших учасників, які голосували за прийняття оскаржуваних рішень тощо.

У даному випадку, з матеріалів справи вбачається, що у подальшому Приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Донбас», як учасником який володіє 51% статутного капіталу, було вирішено скликати Загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас», проведення яких призначено на 29.04.2024 о 10 год. 00 хв.

27.03.2024 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на адресу ТОВ «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка», як учасника товариства, який володіє 49% статутного капіталу, було направлено повідомлення від 26.03.2024 про проведення загальних зборів учасників ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» () про що свідчить опис вкладення у цінний лист від 27.03.2024 №122.

У вказаному повідомленні зазначено, що Загальні збори учасників товариства відбудуться за адресою: Україна, 01103, м. Київ, вул. Менделєєва, буд. 12, офіс 94/1, а на порядок денний винесено питання: 1) Обрання голови загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас»; 2) Припинення повноважень керівника (генерального директора) Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас»; 3) Призначення (обрання) нового керівника (генерального директора) Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» та встановлення строку його повноважень; 4) Прийняття рішення про здійснення діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» на підставі модельного статуту; 5) Про проведення аудиторської перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» за весь період діяльності.

Лист повідомлення від 26.03.2024 про проведення загальних зборів учасників ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» () було повернуто відправнику за накладною №122 від 02.04.2024, з підстав невручення його одержувачу.

У той же час, із заяви про забезпечення позову до подачі позову, поданої ТОВ «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка» до Господарського суду міста Києва - 25.04.2024 (справа №910/5108/24), вбачається, що позивач був достеменно обізнаний про скликання Загальних зборів учасників ТОВ «Шахтоуправління «Донбас», проведення яких було призначено на 29.04.2024 о 10 год. 00 хв., втім своєї участі не забезпечив.

З протоколу Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» №29-04 від 29.04.2024, вбачається, що на Загальних зборах було присутнє лише АТ «Шахтоуправління «Донбас» (у подальшому змінено організаційно-правову форму на приватне акціонерне товариство), яке володіє 51% статутного капіталу товариства, тоді як ТОВ «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка» участі у Загальних зборах не взяло.

Відповідно до протоколу Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» №29-04 від 29.04.2024, на вказаних зборах були прийняті такі рішення: по питанню першому порядку денного: Обрання голови Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас», вирішено призначити головою Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» ОСОБА_6 . По питанню другому порядку денного: Припинення повноважень керівника (генерального директора) Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас», вирішено припинити повноваження генерального директора Товариства ОСОБА_3 (реєстраційний номер фізичної особи платника податків - НОМЕР_3 ) з 29 квітня 2024 року. Виключити відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про ОСОБА_3 як особи, що може вчиняти дії від імені юридичної особи. По питанню третьому порядку денного: Призначення (обрання) нового керівника (генерального директора) Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» та встановлення строку його повноважень, вирішено обрати на посаду генерального директора Товариства ОСОБА_3 (реєстраційний номер фізичної особи платника податків - НОМЕР_2 ) з 30 квітня 2024 року. По питанню четвертому порядку денного: Прийняття рішення про здійснення діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» на підставі модельного статуту, рішення не прийнято, з огляду на положення ч. 2 ст. 34 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю», згідно якої рішення про здійснення діяльності товариством на підставі модального статуту приймаються трьома чвертями голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань. По питанню п`ятому порядку денного: Про проведення аудиторської перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» за весь період діяльності, вирішено провести аудиторську перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» за весь період його діяльності.

Рішення по питаннях порядку денного 1, 2, 3 та 5 прийнято одноголосно: «За» - 51 (п`ятдесят один) % голосів; «Проти» - немає; «Утримався» - немає.

01.05.2024 року Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією було здійснено державну реєстрацію змін відомостей про юридичну особу №018101087 «Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи».

З огляду на викладене, суд звертає увагу на те, що захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Тобто ці дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц та від 01.04.2020 у справі № 610/1030/18).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.08.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18, від 09.02.2021 року у справі №381/622/17, від 15.02.2023 у справі № 910/18214/19.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають враховувати його ефективність. Це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

У постанові від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що коли особа звернулася до суду за захистом її порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до порушення його права та інтересу, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не повинне породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту.

Спосіб захисту права або інтересу повинен бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц).

Таким чином, під ефективним засобом (способом) захисту слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У постанові Верховного Суду від 13.01.2022 у справі №921/591/20 зазначається, що в контексті обраного способу захисту, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача у цих правовідносинах, позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (пункт 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19).

У спірних правовідносинах, як встановлено судом, 29.04.2024 року відбулись інші загальні збори учасників ТОВ «Шахтоуправління «Донбас», на яких позивач участі не брав, втім був достеменно обізнаний про них та ознайомлений з порядком денним. На вказаних загальних зборах було ухвалено рішення про звільнення з посади керівника ОСОБА_3 з 29.04.2024 та про обрання новим керівником ОСОБА_3 з 30.04.2024.

У зв`язку із ухваленням вказаного рішення загальних зборів, 01.05.2024 року проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу №018101087 - зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи.

Доказів визнання недійсними рішень прийнятих на цих зборах та встановлення порушення порядку їх скликання та проведення суду не надано.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди, при здійсненні судочинства, застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, це запобігання тому, що б відбулося.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Надаючи правову оцінку належності обраного особою способу захисту, належить зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування.

Так, у рішенні від 15.11.1996 р. у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Необхідно враховувати, що Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини від 13.05.1980 у справі "Артіко проти Італії", пункт 32 рішення від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України"), тобто, у кінцевому результаті, ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права.

Абзацом 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003 передбачено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За положеннями статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Як визначено статтею 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов`язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

У свою чергу, суд, вирішуючи спір, повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

За приписами статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). Іншими словами, це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (пункт 14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц).

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц.

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19), а також, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див. mutatis mutandis висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).

З урахуванням предмета та підстав позову суд має розглядати лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, чим спір по суті буде вичерпано, або в їх задоволенні може бути відмовлено. У тому ж разі, якщо за змістом заявлених позовних вимог (а не з огляду на обставини справи) задоволення позову є неможливим, немає, як видається, підстав стверджувати про наявність юридичного спору. Суд повинен ухвалювати рішення, яким вичерпувати конфлікт між сторонами, а не давати одній зі сторін за відсутності для цього юридичних підстав сподівання на те, що вона в майбутньому отримає бажане для неї рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 369/10789/14-ц).

Враховуючи встановлені вище обставини у даній справі, суд приходить висновку, що позивач обрав неефективний спосіб захисту, оскільки оспорюване рішення загальних зборів від 19.03.2024 та відповідна реєстраційна дія за наслідками таких зборів фактично вичерпали свою дію подальшими зборами, про проведення яких позивач був обізнаний, втім участі не взяв.

Відтак, оскільки визнання недійсним оспорюваного рішення та скасування реєстраційної дії не матиме жодних правових наслідків для позивача, це є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Невірно обраний спосіб захисту порушеного права виключає дослідження та вирішення судом заявлених позовних вимог по суті (пункт 29 постанови Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 911/269/19).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач під час розгляду справи не навів суду належного обґрунтування порушеного власного суб`єктивного права через призму його безпосереднього впливу на прийняття рішень загальними зборами товариства, як і не зазначив, яким чином скасування оспорюваного рішення та реєстрації відновить його порушене право та вплине на прийняття рішень загальними зборами в цілому.

При цьому, посилання позивача на порушення відповідачем-2 наказу Фонду державного майна України №537 від 18.03.2024 в частині здійснення голосування за звільнення та призначення генерального директора на Загальних зборах учасників товариства 19.03.2024, а не за призначення директора, як це визначено вказаним наказом ФДМУ, є необґрунтованими, оскільки за своїм змістом, голосування на Загальних зборах учасників товариства всупереч наказу Фонду державного майна України, як власника 100% акцій відповідача-2, є порушенням саме прав Фонду, а не позивача, як одного із учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас».

Водночас, слід зауважити, що голосування відповідачем-2 на загальних зборах за звільнення попереднього та призначення нового генерального директора, не суперечить наказу Фонду державного майна України №537 від 18.03.2024 так як допущена неточність у визначенні найменування виконавчого органу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас», не може нівелювати чи змінювати суті вказівок наказу, який видавався ФДМУ безпосередньо під раніше визначений порядок денний Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас», що мали місце 19.03.2024.

Доводи ж позивача про те, що відповідач-2 за наказом Фонду міг голосувати лише за звільнення та призначення директора товариства, який у структурі управління товариства є нижчою управлінською ланкою, аніж генеральний директор, не знайшли свого відображення у матеріалах справи, оскільки в ході розгляду справи позивачем та іншими учасниками справи не було долучено доказів на підтвердження наявності в ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» посади директора, яка була б відмінна за функціональним призначенням обов`язкам посаді генерального директора та у структурі управління була нижчою посадою.

Водночас, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

Суд також зважає, що як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі «Шевельов проти України»).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.05.2023 у справі №924/1351/20(924/214/22).

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд дає вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. При цьому суд наголошує, що усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині рішення, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду та не суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 129, 202, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» та Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» про визнання недійсним рішення загальних зборів від 19.03.2024 та скасування запису відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.02.2026.

СуддяТ.В. Васильченко