ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 м. Дніпро Справа № 904/2720/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів Верхогляд Т.А., Чередко А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар гоу» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 (суддя Бондарєв Е.М.; повне рішення складено 02.03.2023) у справі № 904/2720/22

за позовом виконувача обов`язків керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар гоу», м. «Дніпро»

відповідача-2 ОСОБА_1 , м. Дніпро

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Виконавчий комітет Дніпровської міської ради, м. Дніпро

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

- Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м. Дніпро

- приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєва Ганна Олегівна, м. Дніпро

про визнання недійсним договору і витребування майна,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовної заяви і рішення суду першої інстанції.

Виконувач обов`язків керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар Гоу» (далі - ТОВ «Солар Гоу»), ОСОБА_1 , у якому просив задовольнити такі вимоги:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 22.06.2021 з кадастровим номером :01:563:0099 площею 0,611 га, укладений ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Солар гоу», з одночасним припиненням речового права власності ТОВ «Солар Гоу» (номер запису 2619087);

- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар гоу» на користь територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :01:563:0099, площею 0,611 га, розташовану по АДРЕСА_1 ;

- скасувати державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :01:563:0099, площею 0,611 га, розташовану по АДРЕСА_1 .

Позов мотивований вибуттям спірних земельних ділянок з володіння територіальної громади поза її волею без прийняття рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 278 від 19.02.1998, яке не приймалося, із подальшим її відчуженням за договором купівлі-продажу.

Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 20.02.2023 задовольнив позов у справі № 904/2720/22, визнавши недійсним договір купівлі-продажу, витребувавши спірну земельну ділянку на користь позивача та скасувавши її державну реєстрацію.

Місцевий господарський суд встановив, що спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади поза її волею, за відсутності жодних правових підстав, на підставі рішення, яке не приймалося, тому дійшов висновку щодо наявності підстав для її витребування у добросовісного набувача на користь Дніпровської міської ради. Також місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що з метою усунення перешкод Дніпровській міській раді у вільному використанні або розпорядженні своїм майном у вигляді земельної ділянки комунальної власності наявні правові підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:563:0099 площею 0,611 га.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Солар гоу» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 і ухвалити нове, яким в задоволенні позову у справі № 904/2720/22 відмовити.

Скаржник зазначив, що він правомірно набув право власності на спірну земельну ділянку на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу у її законного власника, що також підтверджено відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Скаржник вважає, що прокурор не мав підставі для звернення з позовом у даній справі в інтересах територіальної громади, оскільки Дніпровська міська рада листами від 18.05.2020, від 10.02.2021, від 28.04.2021, від 19.07.2022 повідомляла прокуратуру про вжиття заходів, спрямованих на усунення порушень законодавства при реєстрації права власності на спірну земельну ділянку.

На думку скаржника, справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки відповідачем є фізична особа, яка не має статусу суб`єкта підприємницької діяльності.

Скаржник заперечує доводи прокурора, що спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади на підставі рішення, яке насправді не приймалося, оскільки належних доказів тому матеріали справи не містять. Підроблення рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 278 від 19.02.1998 доводиться лише на підставі відомостей, викладених у листі Дніпровської міської ради, що є суб`єктивним припущенням і не встановлює самого факту підробки. Також не є доказом підроблення рішення органу місцевого самоврядування акт службового розслідування від 27.05.2020, оскільки зазначений акт засвідчує розслідування дій та бездіяльності окремої посадової особи керівника архіву та не встановлює будь-яких юридичних фактів щодо документів, на підставі яких зареєстроване право власності на спірну земельну ділянку.

Скаржник вважає, що оскільки позивач не є стороною спірного договору купівлі-продажу, він не наділений правом звернення з позовом про визнання цього правочину недійсним, тому обраний спосіб захисту є неефективним.

Скаржник зауважив, що він є добросовісним набувачем, оскільки відсутні докази невідповідності права власності на землю продавцеві за спірним договором купівлі-продажу, тому відсутні підстави для витребування майна, що є предметом цього правочину.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Прокурор у відзиві заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Прокурор зазначив, що спірна земельна ділянка вибула із власності територіальної громади поза її волею, за відсутності рішення уповноваженого органу, на підставі підроблених документів, тому ОСОБА_1 не набув на неї законних прав, у зв`язку з чим не мав права відчужувати цей об`єкт нерухомого майна третій особі за договором купівлі-продажу.

Прокурор вважає, що оскільки спірна земельна ділянка відчужена незаконно, то її законний власник має право на витребування цього майна відповідно до положень статті 388 Цивільного кодексу України.

Дніпровська міська рада у відзиві заперечила доводи апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду без змін.

Дніпровська міська рада зазначила, що у 1998 році отримати земельну ділянку у приватну власність можливо було лише за рішенням Місцевої Ради народних депутатів, а не за рішенням виконавчого комітету. Своєю чергою, рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 278 від 19.02.1998 про надання ОСОБА_1 земельної ділянки не приймалося, оскільки згідно з протоколом № 2 засідання виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 278 від 19.02.1998 мало таку назву: «Про затвердження Програми розвитку легкої промисловості міста на період до 2005 року».

Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у відзиві просило відмовити у задоволенні апеляційної скарг, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Центральний апеляційний господарський суд ухвалою від 03.04.2023, постановленою колегією у складі суддів Антоніка С.Г. (доповідач), Березкіної О.В., Іванова О.Г., відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар гоу» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 у справі № 904/2720/22.

Центральний апеляційний господарський суд постановою від 29.05.2023, прийнятою, колегією у складі суддів Антоніка С.Г. (доповідач), Березкіної О.В., Іванова О.Г., скасував рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2023, провадження у справі № 904/2720/22 закрив, роз`яснивши позивачу про можливість пред`явлення позову до суду загальної юрисдикції.

Верховний Суд постановою від 12.09.2023 скасував постанову Центрального апеляційного господарського суду від 29.05.2023 та передав справу № 904/2720/22 до Центрального апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

При новому розгляді справи Центральний апеляційний господарський суд ухвалою від 03.04.2024 залучив до участі у справі третю особу без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Виконавчий комітет Дніпровської міської ради і третю особу без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєву Ганну Олегівну.

Прокурор до апеляційного господарського суду подав заяву, в якій просив суд за результатами розгляду апеляційної скарги змінити резолютивну частину рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 в частині витребування земельної ділянки та її скасування у Державному земельному кадастрі, шляхом викладення резолютивної частини у редакції такого змісту: «Витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар гоу» на користь територіальної громади міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради земельні ділянки площею 0,5344 га з кадастровим номером :01:563:0106 та площею 0,0766 га з кадастровим номером :01:563:0105, які утворено внаслідок поділу земельної ділянки площею 0,611 га з кадастровим номером :01:563:0099; скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок площею 0,5344 га з кадастровим номером :01:563:0106 та площею 0,0766 га з кадастровим номером :01:563:0105, розташовані по вул. Терещенківська (колишня назва Червоного Козацтва), 23-а, у м. Дніпрі. В іншій частині оскаржуване рішення місцевого господарського суду прокурор просив залишити без змін.

Заява прокурора обґрунтована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Солар гоу» 17.01.2024 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано відомості про закриття об`єкта нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :01:563:0099, у зв`язку з її поділом, та зареєстровано за товариством право власності на новоутворені земельні ділянки площею 0,5344 га з кадастровим номером :01:563:0106 та площею 0,0766 га з кадастровим номером :01:563:0105. У зв`язку зі здійсненням відповідачем поділу спірної земельної ділянки та утворення двох нових ділянок після ухвалення Господарським судом Дніпропетровської області рішення по суті справи, первісні позовні вимоги прокурора не повною мірою забезпечують захист порушених прав та інтересів держави в особі Дніпровської міської ради, тому з метою належного та ефективного захисту інтересів держави в особі Дніпровської міської ради, необхідною є зміна резолютивної частини рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 у справі № 904/2720/22 в частині витребування земельної ділянки та її скасування у Державному земельному кадастрі.

Суд апеляційної інстанції відмовив в задоволенні заяви прокурора, оскільки така заява по суті є зміною предмета позову в апеляційному суді, що суперечить частині п`ятій статті 269 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Центральний апеляційний господарський суд постановою від 03.07.2024, прийнятою колегією у складі суддів Кощеєва І.М. (доповідач), Дарміна М.О., Чус О.В., скасував рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2023, ухваливши нове, яким в задоволенні позову у справі № 904/2720/22 відмовив.

Постанова Центрального апеляційного господарського суду від 03.07.2024 у справі № 904/2720/22 мотивована тим, що поділ спірної земельної ділянки з унеможливлює її витребування, що є підставою для відмови у задоволені позову в цій частині. Своєю чергою, оскільки оспорюваний договір є виконаним, то визнання його недійсним без одночасного застосування наслідків недійсності правочину не призведе до поновлення майнових прав держави, тому апеляційний господарський суд відмовив і у задоволенні позову в частині визнання недійсним договору.

Верховний Суд постановою від 23.10.2024 скасував постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.07.2024 та передав справу № 904/2720/22 до Центрального апеляційного господарського суду на новий розгляд.

Скасовуючи постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.07.2024 у справі № 904/2720/22, Верховний Суд зазначив, що висновок апеляційного господарського суду про неможливість задоволення позовної вимоги про витребування спірної земельної ділянки у зв`язку з її поділом суперечить висновкам Великої Палати Верховного Суду, наведений в постановах від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц і від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, відповідно до яких поділ та/або об`єднання земельних ділянок не впливає на можливість їх витребування.

Верховний Суд зазначив, що відмовляючи в задоволення заяви про прокурора щодо зміни резолютивної частини рішення, апеляційний господарський суд послався лише на частину п`яту статті 269 Господарського процесуального кодексу України, чим фактично обмежив право позивача на судовий захист, відмовивши в подальшому в задоволенні позовної вимоги про витребування спірної земельної ділянки виключно з мотивів її поділу, не надавши оцінки добросовісності діям Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар гоу» щодо поділу спірної земельної ділянки під час розгляду справи у суді.

Центральний апеляційний господарський суд ухвалою від 13.01.2025, постановленою колегією у складі суддів Паруснікова Ю.Б. (доповідач), Верхогляд Т.А., Чередка А.Є., прийняв до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар гоу» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 у справі № 904/2720/22

У судовому засіданні 18.12.2025 колегія суддів оголосила вступну та резолютивну частини постанови.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Дніпропетровська місцева прокуратура № 3 (Центральна окружна прокуратура міста Дніпра) 09.09.2019 розпочала досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000050 за фактом використання завідомо підроблених документів з метою заволодіння земельними ділянками, за ознаками складу злочинів передбачених частиною четвертою статті 358, частиною третьою статті 191 Кримінального кодексу України.

Під час досудового розслідування встановлено, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:563:0099, державним реєстратором приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвою Г.О. 15.10.2019 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:563:0099, площею 0,611 га, яка розташована по вул. Терещенківська, 23А (до перейменування - вул. Червоного Козацтва), у м. Дніпрі, за Кулиненком Тарасом Петровичем на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 278 від 19.02.1998 «Про надання приватному підприємцю Кулиненку Т.П. (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), земельної ділянки по АДРЕСА_2 приватну власність для улаштування торгівельного центру та автостоянки».

Відповідно до інформації Дніпровської міської ради № 7/22-1176 від 18.05.2020, № 7/11-351 від 07.02.2020, № 7/11-204 від 24.01.2020 рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 278 від 19.02.1998 «Про надання приватному підприємцю Кулиненку Т.П. (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), земельної ділянки по АДРЕСА_2 у приватну власність для улаштування торгівельного центру та автостоянки» не приймалося, а в дійсності рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 278 від 19.02.1998 мало таку назву: «Про затвердження Програми розвитку легкої промисловості міста на період до 2005 року», тобто питання щодо надання земельної ділянки у приватну власність приватному підприємцю ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) для улаштування автостоянки не вирішувалося. Зазначена інформація підтверджується протоколом засідання виконкому міської ради № 2 від 19.02.1998.

Право приватної власності на спірну земельну ділянку 15.10.2019 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 278 від 19.02.1998, номер запису про право власності: 49171782.

На підставі договору купівлі-продажу № 793 від 22.06.2021, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Н.М., право власності на земельну ділянку площею 0,611 га з кадастровим номером :01:563:0099, яка розташована по АДРЕСА_1 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сорал гоу» ().

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 17.01.2024 припинено речове право на земельну ділянку з кадастровим номером :01:563:0099, у зв`язку з її поділом, та зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Солар гоу» право власності на новоутворені земельні ділянки площею 0,5344 га з кадастровим номером :01:563:0106 та площею 0,0766 га з кадастровим номером :01:563:0105, які розташовані по АДРЕСА_1 .

6. Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Дніпропетровська місцева прокуратура № 3 (на теперішній час Центральна окружна прокуратура міста Дніпра) розпочала досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000050 від 09.09.2019 за фактом використання завідомо підроблених документів з метою заволодіння земельними ділянками, за ознаками складу злочинів передбачених частиною четвертою статті 358, частини третьої статті 191 Кримінального кодексу України.

У зв`язку з тим, що уповноважений орган не здійснив захист порушених інтересів держави, прокурор звернувся з позовом у даній справі.

Відповідно до статті 14 Конституції України, статті 1 Земельного кодексу України, статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Статтею 324 Цивільного кодексу України передбачено, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

Господарський суд встановив, що на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 278 від 19.02.1998 «Про надання приватному підприємцю Кулиненку Т.П. (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), земельної ділянки по АДРЕСА_2 у приватну власність для улаштування торгівельного центру та автостоянки», за ОСОБА_1 15.10.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвою Г.О. зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:563:0099, площею 0,611 га, яка розташована по АДРЕСА_1 .

На підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 278 від 19.02.1998 за ОСОБА_1 15.10.2019 приватний нотаріус Андрєєва Ганна Олександрівна зареєструвала право приватної власності на спірну земельну ділянку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 308520578.

До повноважень міських рад у галузі земельних відносин згідно зі статтями 12, 122 Земельного кодексу України (від 25.10.2001 № 2768-ІІІ), статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» належить розпорядження землями комунальної власності в межах, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до пункту а) частини другої статті 83 Земельного кодексу України (від 25.10.2001 № 2768-ІІІ) у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Відповідно до пункту б) частини першої статті 12 Земельного кодексу України (від 25.10.2001 № 2768-ІІІ) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 17 Земельного кодексу України (від 18.12.1990 № 561-ХІІ) передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Таким чином, розпорядження землями комунальної власності, зокрема передача їх у приватну власність, як на момент прийняття органом місцевого самоврядування рішення № № 278 від 19.02.1998, так і на час реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 , перебувало у сфері повноважень органів місцевого самоврядування.

Своєю чергою, згідно з інформацією, наданою Дніпровською міською радою Дніпропетровській місцевій прокуратурі № 3 у листі № 7/22-1176 від 18.05.2020, виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради прийняв рішення № 278 від 19.02.1998 «Про затвердження Програми розвитку легкої промисловості міста на період до 2005 року», водночас рішення про надання ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :01:563:0099 не приймалося.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд доходить висновку, що право приватної власності на земельну ділянку площею 0,611 га, з кадастровим номером :01:563:0099, відбулося за відсутності рішення уповноваженого органу на розпорядження землею комунальної власності, тобто вибула з володіння територіальної громади за відсутності волі власника Дніпровської міської ради.

В подальшому право власності на земельну ділянку площею 0,611 га з кадастровим номером :01:563:0099 набуло Товариство з обмеженою відповідальністю «Сорал гоу» на підставі договору купівлі-продажу № 793, укладеного 22.06.2021 з ОСОБА_1 .

За даними відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка кадастровий номер :01:563:0099 мало цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку).

Згідно зі статтями 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді. Шляхом вчинення провадження у справах суд здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Способи захисту цивільного права чи інтересу це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 Цивільного кодексу України), незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його у особи, яка не мала права відчужувати це майно.

Недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна (стаття 400 Цивільного кодексу України.

За змістом частини першої статті 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних (а так само інших зобов`язальних) відносин, і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У такому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною правочину, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, визначених частиною першою статті 388 Цивільного кодексу України Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 17.02.2016 у справі № 6-2407цс15.

У спорах про витребування майна суд має встановити обставини незаконного вибуття майна у власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достатніх доказів. Тобто, можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 911/3034/15 (911/3692/20), від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19).

Оскільки спірна земельна ділянка вибула з власності Дніпровської міської ради поза її волею, що свідчить про недобросовісні дії ОСОБА_1 , тому апеляційний господарський суд доходить висновку, що з огляду на положення пункту 3 частини першої статті 388 Цивільного кодексу України, позивач має право витребувати спірну земельну ділянку, навіть у випадку, якщо Товариство з обмеженою відповідальністю «Солар гоу» є добросовісним набувачем.

Апеляційний господарський суд встановив, що 17.01.2024 припинено речове право на спірну земельну ділянку площею 0,611 га з кадастровим номером :01:563:0099, у зв`язку з її поділом на земельні ділянки площею 0,5344 га з кадастровим номером :01:563:0106 та площею 0,0766 га з кадастровим номером :01:563:0105, право власності на які зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «Солар гоу».

Таким чином, внаслідок поділу спірного об`єкту цивільних правовідносин утворилися два інших об`єкти земельні ділянки, які за конфігурацією та площею співпадають із предметом спору у даній справі.

Надаючи оцінку наслідкам дій Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар гоу» щодо поділу спірної земельної ділянки, в контексті застосування статей 387, 388 Цивільного кодексу України, апеляційний господарський суд зважає на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц та від 23.11.2021 у справі № 359/3376/16-ц, відповідно до яких поділ та/або об`єднання земельних ділянок не впливає на можливість їх витребування власником.

Таким чином, формування Товариством з обмеженою відповідальністю «Солар гоу» двох земельних ділянок із присвоєнням їм нових кадастрових номерів, шляхом поділу спірної земельної ділянки, не впливає на можливість захисту права власності на цю землю Дніпровської міської ради у визначений цивільним законодавством спосіб.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає правомірним висновок місцевого господарського суду щодо витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар гоу» земельної ділянки площею 0,611 га з кадастровим номером :01:563:0099.

Своєю чергою, земельна ділянка площею 0,611 га з кадастровим номером :01:563:0099 припинила своє існування як об`єкт цивільних прав в розумінні положень статті 791 Земельного кодексу України, внаслідок її поділу на земельні ділянки площею 0,5344 га з кадастровим номером :01:563:0106 та площею 0,0766 га з кадастровим номером :01:563:0105, що унеможливлює виконання оскаржуваного рішення місцевого господарського суду в частині витребування майна.

З метою ефективного захисту порушених прав, прокурор 31.05.2024 звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з заявою про зміну резолютивної частини рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 у справі № 904/2720/22, витребувавши у Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар гоу» земельних ділянок 0,5344 га з кадастровим номером :01:563:0106 та площею 0,0766 га з кадастровим номером :01:563:0105, замість земельної ділянки площею 0,611 га з кадастровим номером :01:563:0099.

Розглянувши заяву прокурора про зміну резолютивної частини оскаржуваного рішення, апеляційний господарський суд зважає на те, що обставини, які зумовили подання прокурором такої заяви, змінилися в процесі розгляду справи у судах апеляційної та касаційної інстанцій, після ухвалення рішення місцевим господарським судом, і не залежали ні від прокурора, ні від позивача. Крім того, дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар гоу» щодо поділу земельної ділянки, спір стосовно якої є предметом судового розгляду, містять ознаки недобросовісності та зловживання правом, оскільки спрямовані на унеможливлення виконання рішення суду.

З огляду на викладене, з метою запобігання обмеженню права позивача на судовий захист, апеляційний господарський суд доходить висновку, що заява прокурора про зміну резолютивної частини оскаржуваного рішення місцевого господарського суду щодо об`єкта цивільних правовідносин, витребування якого є предметом позову у справі, підлягає задоволенню.

Апеляційний господарський суд відмовляє у задоволенні заяви прокурора щодо зміни резолютивної частини оскаржуваного рішення місцевого господарського суду шляхом заміни об`єкта цивільних правовідносин, державна реєстрація якої скасована, із земельної ділянки з кадастровим номером :01:563:0099 на земельні ділянки із кадастровими номерами :01:563:0106 і :01:563:0105, оскільки це призведе до унеможливлення виконання рішення суду, тому що внаслідок скасування державної реєстрації права власності на ці земельні ділянки вони припинять своє існування як об`єкти цивільних прав, про що зазначено вище у цій постанові.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи скаржника щодо порушення прокурором вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру», з огляду на такі обставини.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 26.05.2020 за результатами розгляду справи № 912/2385/18 зазначила, що звертаючись до суду з позовом, прокурор має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави; можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу; наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Підставою для реалізації прокурором представницьких функцій у даній справі стала усвідомлена пасивна поведінка уповноваженого органу місцевого самоврядування, його бездіяльність щодо повернення земельної ділянки у власність територіальної громади.

Матеріалами справи підтверджено, що листами від 18.05.2020, 10.02.2021 Дніпровська міська рада повідомила Дніпропетровську місцеву прокуратуру № 3, що про порушення прав територіальної громади вона дізналася з листа прокуратури, у зв`язку з чим звернулася до Міністерства юстиції України зі скаргою на рішення про державну реєстрацію речових прав щодо спірної земельної ділянки та повідомила про результати розгляду зазначеної скарги. Також міська рада зазначила про свою обізнаність щодо існування судової справи № 932/2559/20, у межах якої за ухвалою слідчого судді накладався арешт на спірну земельну ділянку.

Водночас листом від 19.07.2022 Дніпровська міська рада повідомила заступника керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра, що заходів претензійно-позовного характеру з метою витребування земельної ділянки, яка розташована по вул. Терещенківській, 23-а, у м. Дніпрі, міська рада не вживала.

На підставі викладеного апеляційний господарський суд доходить висновку, що зверненню прокурора з позовом у цій справі передувало відповідне листування з міською радою, яке засвідчує, що компетентний орган був достеменно обізнаний з фактом безпідставного вибуття з власності територіальної громади земельної ділянки комунальної форми власності, проте самостійно не захистив інтереси держави в суді, що свідчить про доведення прокурором «не здійснення» позивачем захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, оскільки встановлені у справі та наведені прокурором обставини свідчать про тривалу бездіяльність уповноваженого органу щодо захисту інтересів держави.

Вищевикладені обставини, на думку суду, є достатніми для вирішення спору.

Апеляційний господарський суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006) зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду підлягає зміні.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар гоу» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 у справі № 904/2720/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 у справі № 904/2720/22 змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини у редакції такого змісту:

«Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар гоу» на користь Дніпровської міської ради земельну ділянку площею 0,5344 га з кадастровим номером :01:563:0106 та земельну ділянку площею 0,0766 га з кадастровим номером :01:563:0105, розташовані по вул. Терещенківська (Червоного Козацтва), 23-а, у м. Дніпрі».

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Солар гоу».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 28.01.2026

Головуючий суддя Ю ПАРУСНІКОВ

Суддя Т. ВЕРХОГЛЯД

Суддя А. ЧЕРЕДКО