За позовом Київського національного лінгвістичного університету
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.С.Ц.»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Л-Груп»
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Міністерство освіти і науки України
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Територіальне міжгосподарче об`єднання «Ліко-Холдінг»
про визнання недійсним договору та скасування рішень реєстратора
Представники учасників справи:
від позивача: Соботник Р.В.;
від відповідача-1: не з`явився;
від відповідача-2: не з`явився;
від третьої особи-1: не з`явився;
від третьої особи-2: Ковальчук В.В.
Київський національний лінгвістичний університет (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц." (далі - відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Л-Груп" (далі - відповідач-2) про визнання недійсним договору та скасування рішення реєстратора.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.07.2025 у справі №910/12716/23 позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним договір іпотеки (зареєстрований за номером 6129), укладений 16.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Л.С.Ц.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Л-Груп». Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Оніщук Оксани Іванівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 55171601 від 16.11.2020. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Оніщук Оксани Іванівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 55171712 від 16.11.2020. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.С.Ц.» на користь Київського національного лінгвістичного університету судовий збір у розмірі 4026,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Л-Груп» на користь Київського національного лінгвістичного університету судовий збір у розмірі 4026,00 грн.

11.07.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Київського національного лінгвістичного університету надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій позивач просить суд стягнути з відповідачів по 91818,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, разом в сумі 183636,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2025 прийнято заяву про ухвалення додаткового рішення до розгляду та призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на 19.08.2025.

06.08.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.С.Ц.» надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому відповідач-1 проти задоволення заяви позивача заперечив та вказав, що заявлені позивачем витрати істотно та неправомірно є завищеними, у детальному описі наданих послуг наведено ряд послуг, які не відносяться до судових витрат у справі та/або не являються адвокатською послугою в розумінні чинного законодавства, витрати понесені на оплату надмірних, невиправданих дій та послуг представника, що залишені поза увагою та/або відхилені судом та/або адресатами звернень, крім того не відносяться до судових витрат відповідні письмові пояснення, заяви, клопотання адвоката, які судом не вимагались і їх подання процесуальним законом не передбачене та не є обов`язком позивача, а частину послуг взагалі було надано при розгляді справи іншим судом (Північним апеляційним господарським судом).

13.08.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Л-Груп» надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому відповідач-2 вказав, що ряд наданих адвокатом послуг не може бути віднесений до витрат на професійну правничу допомогу, оскільки подання пояснень, заяв та клопотань різного роду не вимагались під час розгляду справи та не були обов`язковими, а правова позиція позивача повинна була викладатись безпосередньо у заявах по суті спору, що передбачено процесуальним законом, а не у поясненнях. Поряд з тим, надання правничої допомоги у суді апеляційної інстанції не можу відшкодуватися судом першої інстанції.

14.08.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Київського національного лінгвістичного університету надійшли заперечення на клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, в яких позивач вказав, що з доводами відповідачів не погоджується та вважає, що подані ними клопотання повинні бути залишені без задоволення, оскільки у даній справі представник позивача здійснив комплексний супровід, що включав підготовку та подання процесуальних документів, детальний аналіз доказів, участь у судових засіданнях та належне реагування на заперечення відповідачів і такий обсяг роботи був необхідним для ефективного представництва інтересів позивача і безпосередньо вплинув на результат розгляду справи, а саме задоволення позову у повному обсязі, відтак витрачений час є повністю обґрунтованим, відповідає складності виконаних робіт і не перевищує принципу розумності. Крім того, позивач зауважив, що витрати на представництво інтересів позивача у Північному апеляційному господарському суді, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, в розумінні приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України є судовими витратами та підлягають відшкодуванню, а розгляд питання про їх стягнення має вирішуватись саме при ухваленні рішення по суті справи, а не при безпосередньому розгляді скарги на процесуальну ухвалу.

У судовому засіданні 19.08.2025 представник позивача просив заяву про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити, а представник третьої особи-2 надав свої пояснення щодо заявлених витрат. Представники відповідачів та третьої особи-1 у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Частиною 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачі та третя особа-1 були належним чином повідомлені про розгляд заяви, суд на місці постановив розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі №910/12716/23 проводити за їх відсутності.

Приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У той же час, враховуючи встановлені приписами ст. 238 Господарського процесуального кодексу України вимоги до змісту рішення суду та визначений у ст. 240 Господарського процесуального кодексу України порядок проголошення судового рішення, вбачається, що у разі якщо учасник справи в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України до закінчення судових дебатів у справі заявив про намір подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду докази на підтвердження розміру судових витрат, суд, після надходження відповідних доказів від учасника справи, може вирішити питання щодо розподілу судових витрат не інакше як шляхом ухвалення додаткового рішення.

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2025 у справі №910/12716/23 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем під час розгляду даної справи на оплату послуг професійної правничої допомоги, оскільки представник позивача скористався своїм правом на подання таких доказів протягом 5 днів після ухвалення рішення суду в даній справі у порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

У поданій заяві Київський національний лінгвістичний університет просить стягнути з відповідачів по 91818,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, разом в сумі 183636,00 грн.

За приписами частин 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано копії договору про надання правової допомоги №001/23-МҐ від 02.01.2023, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Моріс Ґруп», як адвокатським об`єднанням, та Київським національним лінгвістичним університетом, як клієнтом (далі - договір №1); договору про надання послуг з адвокатської діяльності (правничої допомоги) №001/24-МҐ від 09.01.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Моріс Ґруп», як адвокатським об`єднанням, та Київським національним лінгвістичним університетом, як клієнтом (далі - договір №2); додаткової угоди №1 до договору про надання послуг з адвокатської діяльності (правничої допомоги) №001/24-МҐ від 09.01.2024; договору про надання послуг з адвокатської діяльності (правничої допомоги) №001-1/25-МҐ від 21.02.2025, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Моріс Ґруп», як адвокатським об`єднанням, та Київським національним лінгвістичним університетом, як клієнтом (далі - договір №3); актів надання послуг №104 від 29.06.2023 на суму 103140,00 грн з ПДВ, №123 від 21.07.2023 на суму 76900,00 грн з ПДВ, №28 від 12.03.2024 на суму 187920,00 грн з ПДВ, №59 від 19.04.2024 на суму 145920,00 грн з ПДВ, №36 від 27.03.2024 на суму 70380,00 грн з ПДВ, №219 від 25.12.2024 на суму 304680,00 грн з ПДВ, №90 від 19.05.2024 на суму 55680,00 грн з ПДВ, №119 від 30.06.2025 на суму 113640,00 грн з ПДВ; рахунків на оплату №169 від 22.06.2023 на суму 103140,00 грн з ПДВ, №195 від 17.07.2023 на суму 76900,00 грн з ПДВ, №44 від 27.02.2024 на суму 187920,00 грн з ПДВ, №91 від 11.04.2024 на суму 145920,00 грн з ПДВ, №66 від 22.03.2024 на суму 70380,00 грн з ПДВ, №401 від 20.12.2024 на суму 304680,00 грн з ПДВ, №166 від 06.05.2025 на суму 55680,00 грн з ПДВ, №205 від 12.06.2025 на суму 113640,00 грн з ПДВ; протоколів наданих послуг за період: 01.05.2023 по 31.05.2023, 01.06.2023 по 30.06.2023, 09.01.2024 по 31.01.2024, 01.03.2024 по 31.03.2024, 01.02.2024 по 29.02.2024, 01.08.2024 по 19.12.2024, 26.03.2025 на 30.04.2025, 01.05.2025 по 31.05.2025; платіжних інструкцій №05/05/2023№630 від 06.05.2023 на суму 163044,00 грн, №08/06/2023№626 від 10.06.2023 на суму 56916,00 грн, №29/06/2023№989 від 01.07.2023 на суму 103140,00 грн, №21/07/2023№1109 від 26.07.2023 на суму 76900,00 грн, №13/03/2024 від 15.03.2024 на суму 187920,00 грн, №28/03/2024 від 29.03.2024 на суму 70380,00 грн, №19/04/2024 від 27.04.2024 на суму 145920,00 грн, №15/05/2024 від 22.05.2024 на суму 190260,00 грн, №02/07/2024 від 05.07.2024 на суму 39960,00 грн, №23/07/2024 від 30.07.2024 на суму 76560,00 грн, №25/12/2024 від 27.12.2024 на суму 304680,00 грн, №25/03/2025№328 від 27.03.2025 на суму 187920,00 грн, №31/03/2025№371 від 03.04.2025 на суму 40980,00 грн; детальний опис наданих послуг (правової допомоги) по справі №910/12716/23, довіреності Київського національного лінгвістичного університету №22/01 від 13.01.2025, виданого на адвоката Бєлкіна Марка Леонідовича; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3964 від 15.06.2011.

02.01.2023 року між Адвокатським об`єднанням «Моріс Ґруп», як адвокатським об`єднанням, та Київським національним лінгвістичним університетом, як клієнтом, було підписано договір про надання правової допомоги №001/23-МҐ (далі - договір №1) предметом якого за умовами пункту 1.1 є обов`язок адвокатського об`єднання надати клієнту правову допомогу (відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а саме здійснити представництво (представити) клієнта в державних органах, зокрема правоохоронних, органах прокуратури, судах усіх інстанцій і юрисдикцій у справах та провадженнях, в тому числі кримінальних, які пов`язані з виконанням Інвестиційного договору №18 від 20.02.2007 та реалізацією клієнтом права користування земельною ділянкою (кадастровий номер :79:364:0038) та будь-якими правами на нерухоме майно, яке знаходиться на вказаній земельній ділянці в тому числі у справах про оскарження правочинів щодо такої нерухомості, стягнення плати за користування такою нерухомістю та земельною ділянкою, зокрема в справах, які існують та які будуть ініційовані, а клієнт зобов`язується належним чином прийняти її та оплатити.

Цей договір набуває чинності в день його підписання і діє до 31.12.2023 року (пункт 13.1 договору №1).

09.01.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Моріс Ґруп», як адвокатським об`єднанням, та Київським національним лінгвістичним університетом, як клієнтом, було підписано договір про надання послуг з адвокатської діяльності (правничої допомоги) №001/24-МҐ (далі - договір №2), предметом якого за умовами пункту 1.1 є обов`язок адвокатського об`єднання надати клієнту послуги з адвокатської діяльності (правничу допомогу відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а саме здійснювати представництво клієнта перед будь-якими фізичними або юридичними особами, перед державними органами, зокрема правоохоронними, Міністерством юстиції України, перед будь-якими підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, перед будь-якими іншими особами, а також в судах усіх інстанцій і всіх юрисдикцій у справах та провадженнях, які пов`язані з захистом прав клієнта щодо об`єктів нерухомого майна, а саме: гуртожиток (секція 5, літ. «А»), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 61, загальною площею 1 212,8 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Здановської (Ломоносова), 50/2, секція 5; гуртожиток (секція 4, літ. «А»), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, загальною площею 722,6 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Здановської (Ломоносова), 50/2, секція 4; гуртожиток (секція 6, літ. «А»), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 61, загальною площею 716 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Здановської (Ломоносова), 50/2, секція 6; земельна ділянка кадастровий номер :79:364:0038; в тому числі у справах про усунення перешкод в користуванні нерухомістю, про оскарження правочинів та з питань державної реєстрації щодо такої нерухомості, зокрема в справах, які існують та які будуть ініційовані, а клієнт зобов`язується належним чином прийняти її та оплатити.

Цей договір набуває чинності в день його підписання і діє до 30.06.2024 року (пункт 13.1 договору №2).

24.07.2024 року сторонами до договору №2 було підписано додаткову угоду №1, в якій сторони домовились, у зв`язку зі зменшенням обсягів надання правової допомоги в період дії договору сторони вирішили зменшити граничну загальну вартість послуг шляхом викладення пункту 5.1. договору в наступній редакції: « 5.1. Загальна вартість послуг (правничої допомоги), наданої адвокатським об`єднанням, визначається виходячи із фактично затрачених годин роботи адвокатів адвокатського об`єднання, але за будь-яких умов не може перевищувати 592500,00 (п`ятсот дев`яносто дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) гривень плюс ПДВ 118500,00 (сто вісімнадцять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок), разом з ПДВ - 711000,00 (сімсот одинадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень.».

21.02.2025 року між Адвокатським об`єднанням «Моріс Ґруп», як адвокатським об`єднанням, та Київським національним лінгвістичним університетом, як клієнтом, було підписано договір про надання послуг з адвокатської діяльності (правничої допомоги) №001-1/25-МҐ (далі - договір №3), предметом якого за умовами пункту 1.1 є обов`язок адвокатського об`єднання надати клієнту послуги з адвокатської діяльності (правничу допомогу відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а саме здійснювати представництво клієнта в судах господарської юрисдикції в усіх інстанціях у судових справах за номерами №910/2281/24, №910/15992/23 і №910/12716/23 та за окремими дорученнями надавати клієнту інші послуги, які пов`язані із нерухомістю за адресою м. Київ, вул. Ю. Здановської, буд. 50/2, а клієнт зобов`язується належним чином прийняти її та оплатити.

Відповідно до пункту 2.1 договору №3 послуги з адвокатської діяльності (правнича допомога) надається адвокатським об`єднанням клієнту шляхом: усного та письмового консультування щодо розгляду судових справ №910/2281/24, №910/15992/23 та №910/12716/23; складання пов`язаних із наданням послуг з адвокатської діяльності (правничої допомоги) за цим договором у справах №910/2281/24, №910/15992/23 та №910/12716/23 процесуальних документів, заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань, скарг, клопотань, претензій, адвокатських запитів і заяв, у судах та будь-яких інших органах; надання послуг з адвокатської діяльності (правничої допомоги) за цим договором щодо проведення переговорів з третіми особами щодо позасудового врегулювання спорів №910/2281/24, №910/15992/23 та №910/12716/23 та/або укладання мирових угод у судових спорах №910/2281/24, №910/15992/23 та №910/12716/23 та контроль виконання мирових угод; надання за окремими дорученнями Клієнта інших послуг з адвокатської діяльності (правничої допомоги) за цим договором, які пов`язані із нерухомістю за адресою м. Київ, вул. Ю. Здановської, буд. 50/2.

За умовами пункту 2.2 договору №3 для надання послуг з адвокатської діяльності (правничої допомоги), визначеної в п. 2.1. договору, клієнт надає відповідні повноваження адвокатам адвокатського об`єднання та/або будь-яким адвокатам, залученим адвокатським об`єднанням, та доручає адвокатам: представляти та захищати інтереси клієнта в усіх без винятку судах України, зокрема, Верховному Суді, в інших державних органах, в органах виконавчої служби та перед приватними виконавцями, в підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх форми власності чи підпорядкування, з усіма правами (за виключенням нижченаведених обмежень), наданими законом учаснику судового процесу для чого надає повноваження підписувати та подавати письмові заяви, скарги, клопотання та пояснення від імені клієнта, засвідчувати своїм підписом копії документів, брати участь у судовому процесі, знайомитися з матеріалами справ, робити з них витяги, отримувати копії будь-яких документів (у тому числі одержувати копії рішень, ухвал, постанов та інших документів, що є в будь-яких справах, які стосуються клієнта), збирати будь-які відомості про факти, що можуть використовуватися як докази у справі, подавати адвокатські запити, брати участь у судових засіданнях у Верховному Суді, апеляційних судах, судах загальної юрисдикції з усіма правами учасника судового процесу, зокрема, ставити запитання учасникам судового процесу, брати участь у дослідженні доказів, виступати в судових дебатах, заявляти та підписувати клопотання, у тому числі про відводи суддів, прокурорів, експертів та інших учасників судового (цивільного, господарського, кримінального, адміністративного) процесу, надавати усні пояснення, підписувати та подавати письмові пояснення від імені клієнта, одержувати документи, розписуватись на документах від імені клієнта, подавати листи, звернення, заяви до судових, правоохоронних і контролюючих органів України, сплачувати за клієнта платежі, засвідчувати своїм підписом копії будь-яких документів, зокрема, довіреностей, вести переговори стосовно укладання мирових угод, а також виконувати всі інші дії, передбачені чинним законодавством для такого роду повноважень. Адвокати (виконавці адвокатського об`єднання) не мають права відмовлятись від позовних вимог клієнта повністю або частково.

Згідно розділу 3 договору №3 до обов`язків адвокатського об`єднання входить: надавати кваліфіковані послуги з адвокатської діяльності (правничу допомогу) відповідно до завдань та доручень клієнта, визначених у договорі; надавати послуги з адвокатської діяльності (правничу допомогу) у чіткій відповідності до умов договору; приступити до виконання завдань та доручень клієнта протягом 5-ти робочих днів з моменту підписання договору сторонами та отримання від клієнта всіх документів і відомостей, необхідних і достатніх для досягнення бажаного результату; діяти на користь клієнта без зволікання, наскільки це дозволяє правова ситуація; вчиняти передбачені договором дії в терміни, необхідні для ефективного захисту інтересів клієнта; використовувати всі передбачені законом можливості, включаючи позасудові, і надані клієнтом ресурси, щоб досягти бажаного результату, зокрема сприяти укладанню мирових угод; доводити до клієнта інформацію про проблеми, додаткові можливості і будь-яку іншу інформацію, яка може вплинути на спосіб чи на терміни досягнення бажаного результату; забезпечити збереження і конфіденційність документів клієнта, які не підлягають передачі і розголошенню третім особам без відповідного його (клієнта) погодження; при виконанні обумовлених цим договором обов`язків керуватися чинним законодавством і договором.

Розділом 4 договору №3 сторони визначили, що до обов`язків клієнта (замовника) входить: невідкладно забезпечувати адвокатське об`єднання необхідними для виконання договору документами і відомостями; передавати адвокатському об`єднанню додаткові документи і відомості протягом 2-х робочих днів після отримання будь-яких документів, які стосуються об`єктів нерухомого майна, наведених в п 1.1. цього договору або запиту адвокатського об`єднання; за необхідності видавати працівникам адвокатського об`єднання довіреності на вчинення юридичних дій; оплачувати надані послуги з адвокатської діяльності (правничу допомогу) і витрати адвокатського об`єднання згідно виставлених рахунків та актів приймання-передачі наданих послуг з адвокатської діяльності (правничої допомоги) у відповідності до умов викладених в розділі 5 цього договору.

Відповідно до пункту 5.1 договору №3 загальна вартість послуг з адвокатської діяльності (правничої допомоги), наданої адвокатським об`єднанням за цим договором, визначається виходячи із фактично затрачених годин роботи адвокатів адвокатського об`єднання, але за будь-яких умов не може перевищувати 500000,00 (п`ятсот тисяч гривень 00 копійок) гривень плюс ПДВ у розмірі 20% (100 000,00 гривень), разом з ПДВ - 600000 (шістсот тисяч гривень) гривень.

Вартість однієї години роботи працівника адвокатського об`єднання за цим договором становить 5000 (п`ять тисяч) гривень плюс ПДВ у розмірі 20% (1000 гривень), разом з ПДВ - 6000 (шість тисяч) гривень (пункт 5.2 договору №3).

Пунктом 5.3 договору №3 встановлено, що оплата послуг з адвокатської діяльності (правничої допомоги) за цим договором здійснюється Клієнтом протягом 10 календарних днів з дати підписання сторонами актів приймання-передачі наданих послуг з адвокатської діяльності (правничої допомоги).

За умовами пункту 6.1 договору №3 приймання-передача наданих послуг з адвокатської діяльності (правничої допомоги) здійснюється шляхом підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі наданих послуг з адвокатської діяльності (правничої допомоги). Акт приймання-передачі наданих послуг з адвокатської діяльності (правничої допомоги) разом з протоколом наданих послуг готується адвокатським об`єднанням та направляються клієнту у 2 (двох) оригінальних примірниках.

Цей договір набуває чинності в день його підписання і діє до 31.12.2025, а в частині проведення розрахунків договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Відповідно до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України умови цього договору застосовуються до відносин, що виникли між сторонами до моменту укладення цього Договору з 01.01.2025 (пункти 13.1, 13.2 договору №3).

На виконання умов договорів про надання правничої допомоги сторонами було підписано без будь-яких зауважень та заперечень акти наданих послуг №104 від 29.06.2023 на суму 103140,00 грн з ПДВ, №123 від 21.07.2023 на суму 76900,00 грн з ПДВ, №28 від 12.03.2024 на суму 187920,00 грн з ПДВ, №59 від 19.04.2024 на суму 145920,00 грн з ПДВ, №36 від 27.03.2024 на суму 70380,00 грн з ПДВ, №219 від 25.12.2024 на суму 304680,00 грн з ПДВ, №90 від 19.05.2024 на суму 55680,00 грн з ПДВ та №119 від 30.06.2025 на суму 113640,00 грн з ПДВ.

У свою чергу, виконуючи власні зобов`язання за договорами про надання правничої допомоги Київським національним лінгвістичним університетом було сплачено на користь адвокатського об`єднання вартість послуг з правничої допомоги, що підтверджується платіжними інструкціями №05/05/2023№630 від 06.05.2023 на суму 163044,00 грн, №08/06/2023№626 від 10.06.2023 на суму 56916,00 грн, №29/06/2023№989 від 01.07.2023 на суму 103140,00 грн, №21/07/2023№1109 від 26.07.2023 на суму 76900,00 грн, №13/03/2024 від 15.03.2024 на суму 187920,00 грн, №28/03/2024 від 29.03.2024 на суму 70380,00 грн, №19/04/2024 від 27.04.2024 на суму 145920,00 грн, №15/05/2024 від 22.05.2024 на суму 190260,00 грн, №02/07/2024 від 05.07.2024 на суму 39960,00 грн, №23/07/2024 від 30.07.2024 на суму 76560,00 грн, №25/12/2024 від 27.12.2024 на суму 304680,00 грн, №25/03/2025№328 від 27.03.2025 на суму 187920,00 грн, №31/0,/2025№371 від 03.04.2025 на суму 40980,00 грн.

З долученого до заяви детального опису наданих послуг (правової допомоги) по справі №910/12716/23 вбачається, що адвокатським об`єднанням було надано позивачу наступні послуги: 1)18.05.2023 року - підготовка проекту позовної заяви про недійсність договорів іпотеки, затрачений час (в годинах) - 4,7, сума у валюті 14100,00 грн; 2) 19.05.2023 року - підготовка проекту позовної заяви про недійсність договорів іпотеки, затрачений час (в годинах) - 1,37, сума у валюті 4110,00 грн; 3) 23.05.2023 року - підготовка проекту позовної заяви про недійсність договорів іпотеки, затрачений час (в годинах) - 2,23, сума у валюті 6690,00 грн; 4) 24.05.2023 року - підготовка проекту позовної заяви про недійсність договорів іпотеки, затрачений час (в годинах) - 4,22, сума у валюті 12660,00 грн; 5) 24.05.2023 року - підготовка позовної заяви про недійсність іпотек, затрачений час (в годинах) - 2,17, сума у валюті 6510,00 грн; 6) 31.05.2023 року - підготовка адвокатського запиту нотаріусу, затрачений час (в годинах) - 0,47, сума у валюті 1410,00 грн; 7) 31.05.2023 року - підготовка клопотання про витребування доказів, затрачений час (в годинах) - 0,55, сума у валюті 1650,00 грн; 8) 31.05.2023 року - підготовка клопотання про залучення третьої особи, затрачений час (в годинах) - 0,4, сума у валюті 1200,00 грн; 9) 01.06.2023 року - підготовка позовної заяви про недійсність іпотечних договорів, визнання іпотеки припиненою та скасування записів, затрачений час (в годинах) - 1,7, сума у валюті 5100,00 грн; 10) 18.01.2024 року - підготовка відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Л.С.Ц» на ухвалу про забезпечення позову по справі №910/12716/23, затрачений час (в годинах) - 3,23, сума у валюті 16150,00 грн; 11) 23.01.2024 року - підготовка адвокатських запитів до Голосіївської РДА та Реєстраційної служби КМДА щодо надання матеріалів реєстраційних справ щодо гуртожитків, затрачений час (в годинах) - 1,2, сума у валюті 6000,00 грн; 12) 26.01.2024 року - підготовка та подання відводу колегії суддів по справі №910/12716/23, затрачений час (в годинах) - 1,52, сума у валюті 7600,00 грн; 13) 26.01.2024 року - підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Ліко-Холінг» на ухвалу про забезпечення позову по справі №910/12716/23, затрачений час (в годинах) - 3,4, сума у валюті 17000,00 грн; 14) 31.01.2024 року - підготовка та подання заяви про закриття апеляційного провадження по справі №910/12716/23, затрачений час (в годинах) - 1,55, сума у валюті 7750,00 грн; 15) 01.02.2024 року - участь в засіданні в Північному апеляційному господарському суді по справі №910/12716/23 щодо забезпечення позову, затрачений час (в годинах) - 0,4, сума у валюті 2000,00 грн; 16) 08.02.2024 року - участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції по справі №910/12716/23 щодо забезпечення, затрачений час (в годинах) - 0,68, сума у валюті 3400,00 грн; 17) 11.03.2024 року - підготовка адвокатського запиту до Міністерства юстиції України, затрачений час (в годинах) - 1,2, сума у валюті 6000,00 грн; 18) 12.03.2024 року - підготовка заяви про врахування постанови суду у справі 910/12716/23, затрачений час (в годинах) - 0,85, сума у валюті 4250,00 грн; 19) 10.09.2024 року - участь в судовому засіданні по справі 910/12716/23, затрачений час (в годинах) - 0,25, сума у валюті 1250,00 грн; 20) 19.11.2024 року - участь в судовому засіданні по справі №910/12716/23, затрачений час (в годинах) - 0,25, сума у валюті 1250,00 грн; 21) 19.12.2024 року - участь в судовому засіданні по справі №910/12716/23, затрачений час (в годинах) - 0,3, сума у валюті 1500,00 грн; 22) 15.04.2025 року - підготовка пояснень по справі 910/12716/23, затрачений час (в годинах) - 2,2, сума у валюті 11000,00 грн; 23) 21.04.2025 року - підготовка та подання пояснень по справі №910/12716/23, затрачений час (в годинах) - 1,52, сума у валюті 7600,00 грн; 24) 24.04.2025 року - участь в судовому засіданні по справі №910/12716/23, затрачений час (в годинах) - 0,77, сума у валюті 3850,00 грн; 25) 13.05.2025 року - участь в засіданні по справі №910/12716/23, затрачений час (в годинах) - 0,6, сума у валюті 3000,00 грн. Загальні витрати часу - 37,73 год., витрати на правову допомогу по справі №910/12716/23 - 153030,00 грн без ПДВ, разом з ПДВ (20%) - 183636,00 грн.

З урахуванням наданих доказів, позивач вказує про понесення витрат у розмірі 183636,00 грн за надану правничу допомогу в межах справи №910/12716/23 про визнання недійсним договору та скасування рішень реєстратора, та відповідно просить стягнути з відповідачів по 91818,00 грн.

Судом встановлено, що Бєлкін Марк Леонідович є адвокатом в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру; - погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 та постанові Верховного Суду від 30.01.2024 року у справі №904/9441/21 наголошено на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

В той же час, Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові №922/445/19 від 03.10.2019 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Тобто, «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачем відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, що фактично відповідає висновку викладеному у вищевказаній постанові.

При цьому, у постанові від 05.10.2021 у справі №907/746/17 колегія суддів Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2022 у справі №910/429/21 та від 11.11.2022 у справі №909/50/22.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України").

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права, викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та у постанові Верховного Суду від 22.12.2022 у справі №922/2666/21.

При цьому, судом враховано, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів учасника справи (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19).

У той же час, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених і поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням обсягу наданих послуг (п. 2 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається із детального опису наданих послуг (правової допомоги) по справі №910/12716/23, частиною правової допомоги є подання до суду різного роду пояснень, заяв та клопотань, в тому числі з процесуальних питань.

В контексті означеного слід зауважити, що подання до суду пояснень, зокрема, але і не виключно процесуальних заяв та клопотань є важливим, але не визначальним елементом правничої допомоги. Судом враховано, що подача таких пояснень, заяв та клопотань спрямована на уточнення процесуальної та правової позицій сторони, втім їх значення є вторинним у співвідношенні із значенням заяв по суті спору, які містять основні аргументи, способи захисту, підкріплені відповідними доказами, на які сторона покладається для захисту своїх прав та інтересів.

На переконання суду, ефективність правничої допомоги визначається, передусім, якістю формування заяв по суті спору, які виступають основою для оцінки судом матеріально-правової позиції сторін, а тому саме ґрунтовність, системність і правова обґрунтованість таких заяв мають вирішальний вплив на результативність судового розгляду, у той час як пояснення, процесуальні заяви та клопотання виконують лише допоміжну роль.

Крім того, на переконання суду, заявлення відводу колегії суддів апеляційного господарського суду не може бути виділено в окремий (самостійний) вид правничої допомоги.

Така процесуальна дія є формою реалізації учасника та/або сторони гарантованого законом права на відвід у разі виникнення обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості або об`єктивності суддів, які розглядають справу.

Вчинення вказаної дії безпосередньо зумовлене суб`єктивною оцінкою сторони та/або учасника конкретних обставин, поведінки суду чи інших чинників, що, на її думку, можуть свідчити про порушення принципу безсторонності, а не результатом надання окремої професійної правничої послуги.

Суд вважає, що подання заяви про відвід не охоплюється поняттям правничої допомоги у розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та положень Господарського процесуального кодексу України, адже зазначена дія не спрямована на представництво інтересів чи захист прав сторони шляхом застосування спеціальних юридичних знань як самостійної послуги, а є процесуальним правом, реалізація якого залежить виключно від волевиявлення учасника справи.

Відтак, сама по собі заява про відвід не може розглядатися як окремий різновид правничої допомоги.

Окрім того, на переконання суду представником позивача не було затраченого значну кількість часу на складення та подання відзивів на апеляційні скарги ТОВ «Л.С.Ц.» та ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг» на ухвалу суду про забезпечення позову, з огляду на схожість заявлених у скаргах доводів, а тому не потребувало значної кількості часу та ресурсів від адвоката.

У той же час, суд відхиляє доводи відповідачів про відсутність підстав у суду першої інстанції розподіляти судові витрати за перегляд в суді апеляційної інстанції ухвали про забезпечення позову у даній справі.

Так, порядок ухвалення судових рішень передбачено у статті 233 Господарського процесуального кодексу України, згідно з частиною першою якої суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Абзац 2 частини третьої статті 233 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 237 Господарського процесуального кодексу України з поміж питань, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду, зазначено розподіл між сторонами судових витрат.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що питання про стягнення (визначення, розподіл) судових витрат вирішується при вирішенні питання про закінчення судового провадження, тобто при закритті провадження у справі, залишенні позову без розгляду чи вирішенні спору по суті з ухваленням рішення суду.

Окремо питання про стягнення судових витрат вирішується у разі, якщо судом воно не вирішувалося при ухваленні відповідного судового рішення про закінчення розгляду справи. Близька за змістом позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.02.2022 у справі №904/4380/21 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 550/936/18.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.05.2021 у справі №905/1623/20 зазначено, що зі змісту норми статті 244 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (частина 2 статті 232 Господарського процесуального кодексу України).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується ухваленням постанови (частина 4 статті 232 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2023 було частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову, яка була залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2024.

Отже, постановою суду апеляційної інстанції спір по суті не розглядався та не вирішувалося питання щодо суті позовних вимог, оскільки наведена постанова була прийнята з питань, що стосуються забезпечення позовних вимог та не є остаточним рішенням суду, ухваленим після закінчення судового розгляду.

Враховуючи, що Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову за наслідками розгляду питань, що стосуються забезпечення позовних вимог, яке виникло під час розгляду справи у суді першої інстанції, то враховуючи наведені вище положення процесуального законодавства, саме суд першої інстанції є тим судом, який уповноважений здійснювати розподіл витрат на правничу професійну допомогу за участь адвокатів у судах вищих інстанцій.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.05.2023 у справі №910/4631/22.

Господарський суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу адвоката, дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази та встановлені судом фактичні обставини справи не є безумовною підставою для стягнення судом витрат на професійну правничу допомогу з відповідачів саме в розмірі 183636,00 грн, адже цей розмір має бути документально обґрунтований, відповідати критерію розумної дійсності та необхідності таких витрат, співмірності з складністю справи та ринковими цінами на правничу допомогу й адвокатські послуги.

Беручи до уваги те, що суду необхідно надати оцінку розміру витрат сторони на правничу допомогу з урахуванням всіх аспектів і категорії складності справи, враховуючи предмет спору та заявлені позовні вимоги у співвідношенні до заявлених витрат на правову допомогу, приймаючи до уваги надані позивачу послуги та зважаючи на обсяг і зміст наданих під час судового розгляду справи №910/12716/23 процесуальних документів, суд приходить до висновку, що зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу до розміру 140000,00 грн від попередньо заявленої суми, яка є завищеною, відповідатиме критерію пропорційності і розумності.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані представником позивача докази, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, та висновки суду за наслідками розгляду спору, суд приходить до висновку про часткове стягнення з відповідачів судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 140000,00 грн, по 70000,00 грн з кожного.

Керуючись статтями 123, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Київського національного лінгвістичного університету про ухвалення додаткового рішення у справі №910/12716/23 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.С.Ц.» (03189, м. Київ, вул. Ломоносова, буд. 50/2; ідентифікаційний код 44113870) на користь Київського національного лінгвістичного університету (03680, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 73; ідентифікаційний код 02125289) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 70000 (сімдесят тисяч) грн 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Л-Груп» (03189, м. Київ, вул. Здановської Юлії, буд. 58А, прим. 127; ідентифікаційний код 31811499) на користь Київського національного лінгвістичного університету (03680, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 73; ідентифікаційний код 02125289) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 70000 (сімдесят тисяч) грн 00 коп.

4. Видати наказ позивачу після набрання додатковим рішенням суду законної сили.

5. В іншій частині заяви Київського національного лінгвістичного університету про ухвалення додаткового рішення у справі №910/12716/23 відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 07.01.2026.

СуддяТ.В. Васильченко