ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2025 р. м. Київ Справа № 911/1995/25

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Костюк А.С., розглянув матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

до:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1»

08130, Київська область, Бучанський район, село Чайки, вулиця Валерія Лобановського, будинок 23,

2) Комунального підприємства «Бюро Державної Реєстрації» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області

08131, Київська область, Бучанський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 1- А,

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

ОСОБА_2

АДРЕСА_2

ОСОБА_3

АДРЕСА_3

про визнання трудових відносин припиненими

за участі представників учасників справи:

позивача Сіньков В.Г., посвідчення адвоката України від 20.10.2010 № 3607;

відповідача 1 не з`явився;

відповідача 2 не з`явився;

третьої особи 1 - не з`явився;

третьої особи 2 - не з`явився;

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №6250/25 від 16.06.2025) ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» та Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визнання трудових відносин припиненими.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем складена заява про звільнення його з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» за власним бажанням та скликані загальні збори учасників товариства з цього питання, проте, вказані збори не відбулись, у зв`язку з чим, позивач заявляє про визнання трудових відносин між позивачем та відповідачем-1 припиненими з 15 квітня 2025 року, у зв`язку із звільненням з посади директора за власним бажанням на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України та про зобов`язання відповідача-2 внести відповідні зміни до відомостей про керівника відповідача-1, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відомості про позивача як директора товариства.

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

З урахуванням предмету та підстав позову, зважаючи, що позовні вимоги обгрунтовані бездіяльністю учасників товариства з реалізації своїх корпоративних повноважень, а задоволення позову може призвести до відсутності керівництва товариства, суд дійшов висновку, що рішення у справі може вплинути на права та обов`язки засновників товариства, відтак, про наявність підстав для залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Відповідно до частини 1 статті 50 Господарського процесуального України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін.

Згідно з частинами 2 статті 50 Господарського процесуального України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.06.2025 прийнято до розгляду позовну заяву (вх. №6250/25 від 16.06.2025) ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» та Борщагівської сільської рада Бучанського району Київської області про визнання трудових відносин припиненими та відкрито провадження у справі № 911/1995/25 за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання суду призначено на 29.07.2025 о 14:00, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , встановлені учасникам справи процесуальні строки на подання заяв по суті справи, зобов`язано позивача надіслати третім особам копії позовної заяви та усіх доданих до неї документів.

У підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" від Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області надійшов відзив (вх.№9135/25 від 30.06.2025).

У підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" від позивача надійшла заява про заміну неналежного відповідача (вх.№6005 від 01.07.2025).

У судове засідання 29.07.2025 з`явився представник позивача, представники відповідачів та третіх осіб не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

За результатами судового засідання 29.07.2025 суд дійшов таких висновків.

За усними поясненнями представника позивача, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 наразі має прізвище ОСОБА_5 , про що також вказано у позовній заяві, відтак, вказане має бути взяте до уваги при подальшому розгляді справи.

Відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Згідно з положеннями частини 1 статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу, зокрема, юридичні особи.

Приписами частин 2, 4 статті 48 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Враховуючи встановлене процесуальним законодавством право позивача на звернення до суду із заявою про заміну неналежного відповідача до закінчення підготовчого провадження, суд дійшов висновку про наявність правових підстав, передбачених статтею 48 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення заяви позивача про заміну неналежного відповідача (вх.№6005 від 01.07.2025) та заміну неналежного відповідача у справі: Борщагівську сільську раду Бучанського району Київської області на належного відповідача - Комунальне Підприємство «Бюро Державної Реєстрації» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області.

Відповідно до частини 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

З метою встановлення всіх обставин справи і належного змісту правовідносин сторін, суд дійшов висновку з власної ініціативи, в порядку частини 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у позивача - ОСОБА_1 та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 письмові пояснення про те, чи відбулись 14.04.2025 позачергові загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» та чи проводились обов`язкові щорічні чергові загальні збори у 2025 році, а також витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» інформацію про те, чи є на підприємстві заступники директора, скільки їх, назви їх посад згідно з штатним розписом підприємства, їх посадові інструкції, накази по підприємству, що регулюють їх повноваження, накази по підприємству, що регулюють діяльність директора та призначення осіб, які тимчасово виконують обов`язки директора за його відсутності, витребувати у позивача письмові пояснення з відповідними доказами у додатку чи укладався між позивачем та товариством трудовий договір, цивільно-правовий договір, чи внесений запис про призначення позивача на посаду до його трудової книжки, чи направляв позивач свою заяву про звільнення товариству, чи запропонував кандидатури на посаду директора у разі його звільнення з посади.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.07.2025 заяву позивача про заміну неналежного відповідача (вх.№6005/25 від 01.07.2025) задоволено, замінено відповідача у справі №911/1995/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» та Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визнання трудових відносин припиненими: неналежного відповідача - Борщагівську сільську раду Бучанського району Київської області на належного відповідача - Комунальне Підприємство «Бюро Державної Реєстрації» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області (08131, Київська область, Бучанський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 1-А, ), відкладено підготовче засідання у справі №911/1995/25 на 09.09.2025 о 14:20.

У підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" від позивача надійшла заява про долучення доказів (вх. № 10652/2025 від 31.07.2025).

У підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення (вх. №11457/2025 від 20.08.2025).

У судове засідання 09.09.2025 з`явився представник позивача, представники відповідачів та третіх осіб не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

У підготовчому засіданні 09.09.2025 судом, відповідно до пункту 15 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України встановлено порядок з`ясування обставин та дослідження доказів при розгляді справи по суті, вчинено інші дії, передбачені частиною 2 статті 182 цього Кодексу, відповідно до обставин справи, у суду відсутні підстави для відкладення підготовчого засідання або оголошення у ньому перерви, сторонами не вказано про бажання реалізувати будь-які процесуальні права на цій стадії процесу, не заявлено клопотань про відкладення підготовчого засідання.

Згідно з частинами 2, 5 статті 185 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.09.2025 закрито підготовче провадження у справі № 911/1995/25, призначено справу № 911/1995/25 до розгляду по суті на 09.10.2025 об 11:00.

У підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення по справі (вх.№ 12685/2025 від 15.09.2025).

У судове засідання 09.10.2025 з`явився представник позивача, представники відповідачів та третіх осіб не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені судом.

З огляду на вказане та відповідну неможливість завершення розгляду справи, відповідно до частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про оголошення перерви у судовому засіданні до 28.10.2025 о 16:00.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.10.2025 повідомлено учасників справи №911/1995/25 про судове засідання 28.10.2025 о 16:00.

У судове засідання 28.10.2025 з`явився представник позивача, представники відповідачів та третіх осіб не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені судом.

Під час перерви у судовому засіданні 28.10.2025 на території міста Києва та Київської області було оголошено сигнал «повітряна тривога».

Відповідно до розпорядження Голови Господарського суду Київської області №6-А від 19.07.2022 про порядок дій при оголошенні повітряної тривоги, у разі оголошення сигналу «повітряна тривога» суддям, працівникам апарату та відвідувачам суду негайно необхідно залишити приміщення суду та прослідувати до найближчого укриття.

З огляду на тривале продовження повітряної тривоги та відповідну неможливість завершення розгляду справи, відповідно до частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про продовження перерви у судовому засіданні до 06.11.2025 об 11:20.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.10.2025 повідомлено учасників справи №911/1995/25 про судове засідання з розгляду справи по суті 06.11.2025 об 11:20.

У судове засідання 06.11.2025 з`явився представник позивача, представники відповідачів та третіх осіб не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені судом.

У судовому засіданні 06.11.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

За результатами розгляду матеріалів справи, дослідження доказів та оцінки їх у сукупності, з урахуванням позицій всіх учасників справи та вимог чинного законодавства суд

встановив:

1. Правовідносини сторін

Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» відповідно до свого чинного статуту засноване шляхом об`єднання майна (внесків засновників (учасників) відповідно до Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про господарські товариства» та іншого чинного законодавства України для здійснення господарської діяльності на основі повного господарського розрахунку, самофінансування та самоокупності.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» засновниками та учасниками товариства є: ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Місцезнаходження товариства: АДРЕСА_4 .

Відповідно до пункту 10.17 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» виконавчим і розпорядчим органом Товариства, що здійснює управління поточною діяльністю та несе відповідальність за виконання покладених на Товариство завдань є директор. Директор підзвітний Загальним зборам учасників і забезпечує виконання прийнятих рішень.

Директор призначається на посаду та звільняється з посади Загальними зборами учасників Товариства. На посаду директора може бути призначена будь-яка особа, у тому числі учасник товариства.

Директор здійснює керівництво Товариством, несе персональну відповідальність за виконання покладених на Товариство завдань, вирішує всі питання діяльності Товариства за винятком тих, які віднесено до виключної компетенції Зальних зборів учасників.

Загальні збори учасників можуть прийняти рішення про передачу частини прав, що належать їм, до компетенції директора.

2. Аргументи позивача

За твердженням позивача, рішенням позачергових загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1», оформленим протоколом №6 від 04 вересня 2017 року призначено на посаду директора товариства ОСОБА_1 з 06 вересня 2017 року.

Позивач зазначив, що 05 вересня 2017 року відповідно до наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» №13к «Про переведення», ОСОБА_1 , головного інженера, з 06 вересня 2017 року переведено на посаду директора за основним місцем роботи.

ОСОБА_1 зазначив, що 12.03.2025 написав заяву про звільнення з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1», за власним бажанням, на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України, з 15.04.2025.

Позивач стверджує, що на адреси учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» були надіслані повідомлення про скликання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» вих.№03/03 від 13.03.2025 з таким порядком денним:

1. Про звільнення із займаної посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» ОСОБА_1 за власним бажанням та обрання нового директора або виконуючого обов`язки директора товариства.

2. Про реєстрацію змін у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань.

Позивач вказує, що загальні збори скликались на 14 квітня 2025 року об 11:00, за зареєстрованим місцезнаходженням Товариства: 08135, Київська область, Бучанський (Києво - Святошинський) район, село Чайки, вулиця Лобановського Валерія, будинок 23. Повідомлення про скликання позачергових загальних зборів були направлені за місцями реєстрації учасників товариства: ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 на адресу: АДРЕСА_3 .

Однак, за твердженням позивача, загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» 14.04.2025 не відбулись, внаслідок того, що учасники на загальні збори не прибули, відповіді на відправлені повідомлення не надсилали.

За таких обставин, ОСОБА_1 наполягає на тому, що він вчинив усі необхідні дії та дотримався встановленого законом порядку припинення трудових відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1». Разом з тим, провести загальні збори учасників Товариства та розглянути заяву директора про звільнення і створення виконавчого органу, станом на момент подання директором заяви про звільнення, є неможливим з об`єктивним причин: неможливість забезпечення явки учасників товариства для розгляду заяви директора товариства про звільнення.

Наведене є причиною звернення позивача з цим позовом до суду з вимогами про визнання трудових відносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» припиненими з 15 квітня 2025, у зв`язку із звільненням з посади директора за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України та зобов`язати Комунальне підприємство «Бюро Державної Реєстрації» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області внести відповідні зміни до відомостей про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1».

3. Аргументи відповідачів

Відповідачі своїх аргументів та заяв по суті справи не надали.

Судом вчинені всі належні дії для своєчасного повідомлення відповідачів про розгляд даної справи: копії ухвал Господарського суду Київської області від 24.06.2025, від 29.07.2025, від 09.09.2025, від 16.10.2025, від 28.10.2025 направлялись відповідачу-1 - Товариству з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» судом за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" та були ним отримані, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, що приєднані до матеріалів справи.

Частиною 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Факт отримання відповідачем ухвал Господарського суду Київської області у цій справі свідчить про обізнаність відповідача про наявність цього судового провадження, його право на заперечення позову, наведення суду своїх доводів та надання доказів.

Стосовно повідомлення про розгляд справи відповідача-2 - Комунального підприємства «Бюро Державної Реєстрації» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, судом враховано, що копії ухвал суду направлялись йому рекомендованими листами з повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на адресу, вказану як адреса місцезнаходження відповідача-2 за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У зв`язку з чим, судом взята до уваги усталена практика Верховного Суду з цього питання, зокрема, Верховний Суд у постановах від 25.04.2018 у справі №800/547/17, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Враховуючи вищенаведене, можна дійти висновку, що суд здійснив усі заходи для належного повідомлення відповідачів про розгляд справи, отже, відповідачі не можуть вважатись позбавленими права на змагальність сторін, що є одним із основних принципів господарського судочинства, що закріплені у частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із ненаданням відповідачами відзивів у встановлений судом строк, без зазначення причин, щоб суд зміг оцінити їх поважність, суд вирішив справу за наявними матеріалами.

4. Аргументи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

Треті особи своїм правом на надання пояснень щодо позову, передбаченим статтею 168 Господарського процесуального кодексу України, не скористалися та не виклали у встановлений строк свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення позовних вимог.

Так, копії ухвал Господарського суду Київської області від 24.06.2025, від 29.07.2025, від 09.09.2025, від 16.10.2025, від 28.10.2025 направлялися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 рекомендованими листами з повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на адреси, відповідно до витягів з Державного демографічного реєстру.

У зв`язку з чим, судом взята до уваги усталена практика Верховного Суду з цього питання, зокрема, Верховний Суд у постановах від 25.04.2018 у справі №800/547/17, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

5. Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про:

1. Визнання трудових відносин між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1» (; 08130, Київська область, Бучанський район (раніше Києво -Святошинський), село Чайки, вул. Лобановського Валерія, 23) припиненими з 15 квітня 2025 року, у зв`язку із звільненням з посади директора за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України.

2. Зобов`язання Комунального підприємства «Бюро Державної Реєстрації» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області (08131, Київська область, Бучанський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 1- А, ) внести відповідні зміни до відомостей про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1» (; 08130, Київська область, Бучанський район, село Чайки, вул. Лобановського Валерія, 23), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та виключати з ЄДР відомості про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ), як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1» (; 08130, Київська область, Бучанський район (раніше Києво -Святошинський), село Чайки, вул. Лобановського Валерія, 23).

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити факт дотримання позивачем встановленого законом порядку припинення трудових відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1», зокрема: чи подавав директор заяву про звільнення за власним бажанням, чи були скликані директором загальні збори учасників товариства для розгляду такої заяви, чи відбулись такі загальні збори учасників товариства.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» відповідно до свого чинного статуту засноване шляхом об`єднання майна (внесків засновників (учасників) відповідно до Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про господарські товариства» та іншого чинного законодавства України для здійснення господарської діяльності на основі повного господарського розрахунку, самофінансування та самоокупності.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» засновниками та учасниками товариства є: ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Місцезнаходження товариства: 08130, Україна, Київська область, Святошинський район, село Чайки, вулиця Лобановського Валерія, будинок 23.

Відповідно до пункту 10.17 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» виконавчим і розпорядчим органом Товариства, що здійснює управління поточною діяльністю та несе відповідальність за виконання покладених на Товариство завдань є директор. Директори підзвітний Загальним зборам учасників і забезпечує виконання прийнятих рішень.

Директор призначається на посаду та звільняється з посади Загальними зборами учасників Товариства. На посаду директора може бути призначена будь-яка особа, у тому числі учасник товариства.

Директор здійснює керівництво Товариством, несе персональну відповідальність за виконання покладених на Товариство завдань, вирішує всі питання діяльності Товариства за винятком тих, які віднесено до виключної компетенції Зальних зборів учасників.

Загальні збори учасників можуть прийняти рішення про передачу частини прав, що належать їм, до компетенції директора.

Рішенням позачергових загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1», оформленим протоколом №6 від 04 вересня 2017 року, призначено на посаду директора ОСОБА_1 з 06 вересня 2017 року.

05 вересня 2017 року відповідно до наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» №13к «Про переведення», ОСОБА_1 , головного інженера, з 06 вересня 2017 року, переведено на посаду директора за основним місцем роботи.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», до компетенції загальних зборів учасників належать обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства.

За приписами частини 4 статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є «директор», якщо статутом не передбачена інша назва.

Згідно з частиною 13 статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.

Отже, звільнення директора товариства з обмеженою відповідальністю можливе лише за умови прийняття відповідного рішення загальними зборами учасників Товариства, тобто, внаслідок прийняття управлінського рішення.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до частини 1, 3 статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Використання примусової праці забороняється. Не вважається примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, а також робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан.

Конституційний Суд України у Рішеннях від 07.07.2004 № 14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 № 2-рп/2008 визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Відповідно до частини 1 статті 21 Кодексу законів про працю України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Відповідно до частини 12 статті 40 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», з одноосібним виконавчим органом та кожним членом колегіального виконавчого органу укладається цивільно-правовий або трудовий договір (контракт). Договір (контракт), що укладається з одноосібним виконавчим органом та членом колегіального виконавчого органу, від імені товариства підписує особа, уповноважена на таке підписання загальними зборами учасників.

Відповідно до частини 4 статті 22 Кодексу законів про працю України, будь-яке пряме або непряме обмеження трудових прав при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України, підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Відповідно до статті 38 Кодексу законів про працю України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю І групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, роботодавець не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18 зазначено, що відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні.

Разом з тим, особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема, через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику з метою зaхиcтy своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими.

У своїй постанові від 19.01.2022 у справі № 911/719/21 Верховний Суд зазначив: 5.14. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Не зважаючи на те, що право на працю безумовно є правом, а не обов`язком, для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) товариства має не тільки написати заяву про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України, та подати/надіслати її всім учасникам товариства, а й за власною ініціативою, як виконавчий орган товариства, скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких і поставити питання щодо свого звільнення.

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику з метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18).

У Листі Міністерства соціальної політики України від 01.08.2013 № 147/06/186-13 зазначено, що статтею 38 Кодексу законів про працю України закріплено право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений термін, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Власник або уповноважений ним орган повинні розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Згідно зі статутним положенням призначення та звільнення директора товариства будь-якої організаційно-правової форми здійснюється за рішенням учасників (засновників) даного товариства.

За відсутністю засновників товариства можливо скористатися правом на судовий захист, передбачений статтею 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", і звернутися до суду з позовною заявою про звільнення з посади директора.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 17.02.2020 у справі № 462/5997/17, особливістю звільнення директора товариства, на відміну від іншого працівника, є те, що дана особа є керівною і звільняється не лише на підставі вимог Кодексу законів про працю України, а й з урахуванням вимог Закону України "Про господарські товариства", відповідно до якого має право самостійно ініціювати скликання загальних зборів товариства.

Таким чином, директор Товариства користується такими ж правами як і будь-який інший працівник. Разом з тим, особливість звільнення директора із займаної посади полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників Товариства.

Системний аналіз положень статті 38 Кодексу законів про працю України, статті 145 Цивільного кодексу України, статті 40 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», дає підстави для висновку, що праву директора товариства на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариства провести загальні збори та розглянути заяву директора про звільнення і створення виконавчого органу.

Так, ОСОБА_1 написав заяву про звільнення з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1», за власним бажанням, на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України, з 15.04.2025.

На адреси учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» були надіслані повідомлення про скликання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» вих.№03/03 від 13.03.2025 з таким порядком денним: 1) про звільнення із займаної посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» ОСОБА_1 за власним бажанням та обрання нового директора або виконуючого обов`язки директора товариства; 2) про реєстрацію змін у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань.

Загальні збори скликались на 14 квітня 2025 року об 11:00, за зареєстрованим місцезнаходженням Товариства: 08135, Київська область, Бучанський (Києво - Святошинський) район, село Чайки, вулиця Лобановського Валерія, будинок 23.

Повідомлення про скликання позачергових загальних зборів, разом з копіями заяви позивача про звільнення з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1», за власним бажанням, на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України, з 15.04.2025, були направлені за місцями реєстрації учасників товариства: ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_6 на адресу: АДРЕСА_3 , вказане підтверджується наявними у матеріалах справи належними доказами: описами вкладення у цінні листи та накладними АТ "Укрпошта".

Проте, загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» 14.04.2025 не відбулись, внаслідок того, що учасники на загальні збори не прибули, відповіді на відправлені повідомлення не надсилали.

З огдяду на вказане, ОСОБА_1 вчинив усі необхідні дії та дотримався встановленого законом порядку припинення трудових відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1». Разом з тим, провести загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» та розглянути заяву директора про звільнення і створення виконавчого органу, станом на момент подання директором заяви про звільнення, було неможливим з об`єктивних причин - неможливістю забезпечення явки учасників товариства для розгляду заяви директора товариства про звільнення.

Таким чином, оскільки рішення учасників товариства про звільнення позивача з посади директора у встановлений спосіб прийнято не було і така бездіяльність відповідача-1 порушує права позивача, зокрема, право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням та право на вільне обрання місця роботи, суд вважає, що позовні вимоги, в частині визнання трудових відносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЗАРАЗ-1» припиненими з 15 квітня 2025 року, у зв`язку із звільненням з посади директора за власним бажанням на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України - підлягають задоволенню.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 04.03.2025 у справі №922/2226/24.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Комунального підприємства «Бюро Державної Реєстрації» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області внести відповідні зміни до відомостей про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та виключати з ЄДР відомості про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1», суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

За змістом пункту 3 частини 5 статті 25 «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті, проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини).

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15.11.1996 в справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 910/7164/19.

У постанові Верховного Суду у складі Колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.02.2020 у справі № 914/393/19 зроблено висновок, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

При цьому, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити з його ефективності. Це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

За приписами частини 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (пункт 8.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18).

У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18 зроблено, в тому числі, висновок про те, що наявність повноважень директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до ЄДРПОУ.

Отже, виходячи із вищевикладеного, процедура звільнення керівника із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин з товариством має супроводжуватись виключенням директора з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про зобов`язання внести відповідні зміни до відомостей про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та виключати з ЄДР відомості про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1» є обґрунтованими.

Разом з цим, відповідно до частин першої - третьої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі №308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі №570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі №520/17304/15-ц (пункт 63)).

Зі змісту і характеру відносин між учасниками цієї справи вбачається, що позивач має спір з Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1».

Державна реєстрація змін відомостей щодо керівника Товариства, є лише офіційним визнанням факту прийняття Товариством відповідного рішення.

Державний реєстратор здійснює реєстрацію змін відомостей щодо юридичної особи на підставі поданих йому документів.

Отже, позовні вимоги, спрямовані на внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за наслідками прийняття членами товариства певного рішення, не можуть бути звернені до державного реєстратора, якого позивач визначив співвідповідачем. Адже Комунальним підприємством «Бюро Державної Реєстрації» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області не було порушено прав позивача.

Внесення відповідних змін до відомостей про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та виключення з ЄДР відомостей про ОСОБА_1 є підставою для вчинення відповідної реєстраційної дії. Остання вчиняється будь-яким державним реєстратором/приватним нотаріусом, а не лише Комунальним підприємством «Бюро Державної Реєстрації» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області. Із набранням законної сили відповідним судовим рішенням виникає юридичний факт, з яким законодавство пов`язує юридичні наслідки, зокрема, обов`язок реєстратора вчинити відповідну реєстраційну дію.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (такий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39), від 1 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 75)).

Належним відповідачем за позовними вимогами про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1» є лише Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1».

Аналогічна за висновками правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 520/13067/17 та від 23.06.2020 у справі № 680/214/16-ц.

За таких обставин, позовні вимоги про зобов`язання Комунального підприємства «Бюро Державної Реєстрації» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області внести відповідні зміни до відомостей про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та виключати з ЄДР відомості про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз-1» є необґрунтованими.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в частині визнання трудових відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЗАРАЗ-1» припиненими з 15 квітня 2025 року, у зв`язку із звільненням з посади директора за власним бажанням на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України.

Розподіл судових витрат.

Згідно з частинами 1-3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, що у 2025 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить: з 1 січня 2025 року - 3028,00 грн.

З огляду на те, що позивачем заявлені дві вимоги немайнового характеру, розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання до суду цього позову, складає 4844,80 грн, з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8 (оскільки позов подано через підсистему ЄСІТС «Електронний суд»).

На підставі квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №254 від 28.05.2025 за подання позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 6056 грн, тобто, у більшому розмірі, ніж встановлено законом (передплата складає 1211,20 грн).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладені обставини, на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у розмірі 2422,40 грн покладається на відповідача-1 (Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЗАРАЗ-1»), судовий збір у розмірі 2422,40 грн залишається за позивачем, а судовий збір у розмірі 1211,20 грн може бути повернутий позивачу з державного бюджету за його клопотанням.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов (вх. №6250/25 від 16.06.2025) ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» та Комунального Підприємства «Бюро Державної Реєстрації» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області задовольнити частково.

2. Визнати трудові відносини між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЗАРАЗ-1» (; 08130, Київська обл., Бучанський (раніше Києво-Святошинський) район, село Чайки, вул. Лобановського Валерія, 23) припиненими з 15 квітня 2025 року, у зв`язку із звільненням з посади директора за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «ЗАРАЗ-1» (08130, Київська область, Бучанський район, село Чайки, вулиця Валерія Лобановського, будинок 23, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) витрат зі сплати судового збору.

4. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 09.02.2026.

Суддя С.О. Саванчук