ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2025 р. м. Київ Справа № 911/3683/20

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпостач»

до Бориспільської міської ради

Виконавчого комітету Бориспільської міської ради

Комунального підприємства Бориспільської міської ради «Благоустрій»

про відшкодування шкоди у розмірі 27 500,00 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача 1: Волошина Ю.Г.;

від відповідача 2: Волошина Ю.Г.;

від відповідача 3: не з`явився.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпостач» до Бориспільської міської ради, Виконавчого комітету Бориспільської міської ради та Комунального підприємства Бориспільської міської ради «Благоустрій» про відшкодування збитків у розмірі 27 500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок протиправних спільних дій відповідачів, вчинених на виконання припису Управління містобудування та архітектури Бориспільської міської ради № 02-04/101120-01 від 10.11.2020, порушено право власності позивача - знищено частину об`єкту нерухомого майна, а саме здійснено демонтаж в`їзних воріт по вул. Калмикова Михайла, 37 у м. Бориспіль, Київської області. Вищевказане змусило позивача звернутися до підрядника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомплекс» з метою проведення ряду ремонтних робіт для відновлення воріт, вартість яких склала 27 500,00 грн. У зв`язку з чим, позивач просить відшкодувати завдані йому збитки внаслідок незаконного демонтування придбаного позивачем майна, з огляду на його відновлювальну вартість, у розмірі 27 500,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.12.2020 відкрито провадження у справі № 911/3683/20, справу № 911/3683/20 призначено за правилами загального позовного провадження. Сторони належним чином повідомлені про дане судове провадження.

В ході підготовчого провадження у справі № 911/3683/20 судові засідання відкладались з метою з`ясування усіх обставин, передбачених ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

В ході підготовчого провадження у справі відповідачі 1 та 2 проти позову заперечували, зазначили про те, що на розгляді Київського окружного адміністративного суду перебуває справа № 320/11916/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпостач» до Начальника відділу з контролю за благоустроєм міста Відділу з контролю за благоустроєм міста виконавчого комітету Бориспільської міської ради Хамракулова Рустама Рахим`яновича, в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати припис Управління містобудування та архітектури Бориспільської міської ради № 02-04/101120-01 від 10.11.2020, на підставі якого було здійснено демонтаж частини об`єкту нерухомого майна, а саме в`їзних воріт по вул. Калмикова Михайла, 37 у м. Бориспіль, Київської області, які на праві власності належать позивачеві.

У зв`язку з чим, представником відповідачів 1 та 2 заявлено клопотання про зупинення провадження у справі 911/3683/20 до набрання законної сили рішення Київського окружного адміністративного у справі № 320/11916/20.

Оскільки в межах справи № 320/11916/20 ставиться під сумнів протиправність припису Управління містобудування та архітектури Бориспільської міської ради № 02-04/101120-01 від 10.11.2020, на підставі якого було здійснено демонтаж частини об`єкту нерухомого майна, а саме в`їзних воріт та має бути встановлено законність даного припису, то вирішення питання про відшкодування шкоди завданої позивачеві внаслідок незаконного демонтування придбаного позивачем майна, а саме в`їзних воріт по вул. Калмикова Михайла, 37 у м. Бориспіль, Київської області, залежить від рішення Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/11916/20.

Таким чином, від результатів вирішення спору у справі № 320/11916/20 залежить наявність чи відсутність правових підстав для відшкодування шкоди у розмірі 27 500,00 грн. завданої позивачеві у справі № 911/3683/20.

Враховуючи, що у справі № 320/11916/20 досліджуються обставини, які породжують існування правовідносин, що є предметом розгляду у справі № 911/3683/20, і відповідні обставини не підлягають дослідженню по суті в матеріалах справи № 911/3683/20, суд дійшов висновку про наявність підставі для зупинення провадження у справі № 911/3683/20 до набрання законної сили рішенням у справі Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/11916/20.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.01.2021 зупинено провадження у справі № 911/3683/20 до набрання законної сили рішенням у справі Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/11916/20.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.10.2025 поновлено провадження у справі № 911/3683/20 у зв`язку з тим, що спір у справі № 320/11916/20 остаточно вирішено, постанова Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/11916/20 набрала законної сили.

Після поновлення провадження у справі позивачем не надано пояснень по суті спору з урахуванням результатів розгляду справи Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/11916/20. Представник позивача у судові засідання не з`являвся, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представником відповідача 2 надано пояснення у справі з урахуванням результатів розгляду справи Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/11916/20, у яких відповідач 2 просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на відсутність в діях відповідачів ознак протиправності.

За наслідками підготовчого провадження у справі позивачем не надано обґрунтованих письмових пояснень стосовно заявлених позовних вимог з урахуванням обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, позивач в підготовче засідання не з`явився. Відповідач проти позову заперечував.

На виконання вимог ч. 1 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України судом під час підготовчого провадження у справі № 911/3683/20 вирішено питання та вчинено усі дії, необхідні для підготовки справи до розгляду по суті.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 29.12.2025.

У судове засіданні 29.12.2025 представник позивача не з`явився, пояснень стосовно заявлених позовних вимог з урахуванням обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, позивач не надали. Представник відповідача у судовому засіданні 29.12.2025 проти позову заперечував.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 29.12.2025 судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгпостач» подано позов про стягнення з Бориспільської міської ради, Виконавчого комітету бориспільської міської ради, Комунального підприємства Бориспільської міської ради «Благоустрій» 27 500,00 грн. збитків у вигляді грошової компенсації майнової шкоди завданої незаконними рішеннями, діями органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгпостач» на підставі Договору купівлі-продажу від 15.12.2014 набув у власність комплекс будівель загальною площею 3016 (кв.м) (літера «А» - будівля контори (цегла), загальною площею 121,7 кв.м, «Б» - контора, пилорама (гіпсоблок, цегла), загальною площею 689,8 кв.м, «П/Б» підвал, «В» - фруктосховище, цех, склад (гіпсоблок, цегла), загальною площею 414,2 кв.м, «Г», склади неопалюючі (43/50ч) (цегла) загальною площею 408,8 кв.м, «Л» будинок охорони (цегла), загальною площею 14,7 кв.м, «Н» нежитлова будівля (гіпсоблок) загальною площею 93,0 кв.м, «Ш» - нежитлова будівля (мет. профіль), загальною площею 1264,8 кв.м, «О» - вбиральня, «Ф» - навіс, «Тр» трансформатор ТМ 250, «І» вимощення, загальною площею 3332,7 кв.м, «№ 1, № 3, № 4» - ворота, «№ 2, № 5» - огорожа «П» - каналізаційні колодязі (залізобетонні кільця 13 штук) за адресою: Київська область, місто Бориспіль, вулиця Калмикова Михайла, будинок 37, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105.

10.11.2020 начальником відділу з контролю за благоустроєм міста виконавчого комітету Бориспільської міської ради Хамракуловим Р.В. був складений Припис № 02-04/101120-01, яким було зобов`язано ТОВ «Торгпостач» в термін до 3-х днів надати вільний доступ по вул. Калмикова, 37 або надати Хамракулову Р.В. документи на встановлення воріт. В разі невиконання вимог Припису будуть вжиті заходи згідно чинного законодавства України.

На виконання Припису № 02-04/101120-01 ТОВ «Торгпостач» 12.11.2020 на електронну адресу Виконавчого комітету Бориспільської міської ради направлено копії витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно та копію технічного паспорту комплексу будівель за адресою: Київська область, місто Бориспіль, вулиця Калмикова Михайла, будинок 37, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105, які на праві власності належать ТОВ «Торгпостач».

20.11.2020 ТОВ «Торгпостач» отримано повідомлення від Управління містобудування та архітектури Бориспільської міської ради про демонтаж частини комплексу будівель, розташованих за адресою Київська область, місто Бориспіль, вулиця Калмикова Михайла, будинок 37, які перебувають у власності ТОВ «Торгпостач» на підставі договору купівлі-продажу від 15.12.2014.

24.11.2020 співробітниками Комунального підприємства Бориспільської міської ради «Благоустрій» на підставі та на виконання Припису № 02-04/101120-01 від 10.11.2020 начальника відділу з контролю за благоустроєм міста виконавчого комітету Бориспільської міської ради Хамракулова Р.В. та повідомлення про демонтаж Управління містобудування та архітектури Бориспільської міської ради, було знесено (демонтовано) нерухоме майно позивача - ворота.

Демонтаж металевих воріт, як зазначає сам позивач, здійснювався працівниками КП Бориспільської міської ради «Благоустрій» у період часу з 09 години 00 хвилин по 14 годину 00 хвилин 24 листопада 2020 року, за участю депутатів Бориспільської міської ради, начальника відділу з контролю за благоустроєм міста виконавчого комітету Бориспільської міської ради Хамракулова Рустама Рахим`яновича, секретаря Бориспільської міської ради Годунок Ярослава Миколайовича, за участі працівників Бориспільського ВП ГУНП в Київській області.

Як стверджує позивач у позові, відповідні дії відповідачів були протиправними і внаслідок незаконного демонтажу воріт позивачу було завдано майнові збитки у вигляді витрат на відновлення воріт, що підтверджується Актом виконаних робіт додатком № 1 до договору виконання підрядних робіт від 01.12.2020 №12/2020, укладеним між ТОВ «Будкомплекс» та ТОВ «Торгпостач», у сумі 27 500,00 грн.

В ході розгляду спору відповідачем 1 подано відзив, у якому позовні вимоги заперечено. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що для стягнення шкоди необхідна наявність трьох умов: факт протиправності дій, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, що має довести позивач.

Відповідач зазначає, що дії були правомірними, оскільки відповідно до припису та акту обстеження об`єкт - ворота, самовільно встановлені позивачем на землях загального користування, що призвело до порушення прав територіальної громади міста Бориспіль та безпосередньо іншим орендарям земельних ділянок на цій території, яких позбавили права користуватись проїздом до їх нерухомого майна.

Також відповідно до опису комплексу майна, що було придбано позивачем (зазначено п. 1.4 Договору купівлі-продажу) це майно розташовано на іншій земельній ділянці, з іншим кадастровим номером, яка не має жодного відношення до земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0008, на якій були розташовані спірні ворота. Жодного доказу, що саме ці ворота на чужі й земельній ділянці були придбані позивачем за Договором купівлі-продажу, чи іншим законним шляхом, позивачем не доведено.

Відповідач 2 також пояснив, що КП Бориспільської міської ради «Благоустрій» припинено.

У зв`язку з чим, судом досліджено та встановлено, що в ході підготовчого провадження позивач подав заяву про відмову від позовних вимог до відповідача 3 КП Бориспільської міської ради «Благоустрій».

В ході підготовчого провадження у справі відповідачі 1 та 2 проти позову заперечували, зазначили про те, що на розгляді Київського окружного адміністративного суду перебуває справа № 320/11916/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпостач» до Начальника відділу з контролю за благоустроєм міста Відділу з контролю за благоустроєм міста виконавчого комітету Бориспільської міської ради Хамракулова Рустама Рахим`яновича, в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати припис Управління містобудування та архітектури Бориспільської міської ради № 02-04/101120-01 від 10.11.2020, на підставі якого було здійснено демонтаж частини об`єкту нерухомого майна, а саме в`їздних воріт по вул. Калмикова Михайла, 37 у м. Бориспіль, Київської області, які на праві власності належать позивачеві.

У зв`язку з тим, що у межах справи № 320/11916/20 ставиться під сумнів протиправність припису Управління містобудування та архітектури Бориспільської міської ради № 02-04/101120-01 від 10.11.2020, на підставі якого було здійснено демонтаж частини об`єкту нерухомого майна, а саме в`їзних воріт та має бути встановлено законність даного припису, то вирішення питання про відшкодування шкоди завданої позивачеві внаслідок незаконного демонтування придбаного позивачем майна, а саме в`їзних воріт по вул. Калмикова Михайла, 37 у м. Бориспіль, Київської області, залежить від рішення Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/11916/20.

Враховуючи, що у справі № 320/11916/20 досліджуються обставини, які породжують існування правовідносин, що є предметом розгляду у справі № 911/3683/20, і відповідні обставини не підлягають дослідженню по суті в матеріалах справи № 911/3683/20, суд дійшов висновку про наявність підставі для зупинення провадження у справі № 911/3683/20 до набрання законної сили рішенням у справі Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/11916/20.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.01.2021 зупинено провадження у справі № 911/3683/20 до набрання законної сили рішенням у справі Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/11916/20.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 у справі № 320/11916/20, яке залишилось в силі відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2021.

Таким чином, за наслідками оскарження позивачем Припису Управління містобудування та архітектури Бориспільської міської ради № 02-04/101120-01 від 10.11.2020, на підставі якого було здійснено демонтаж частини об`єкту нерухомого майна, а саме в`їзних воріт по вул. Калмикова Михайла, 37 у м. Бориспіль, Київської області, доводи позивача не знайшли підтвердження, встановлено законність та правомірність Припису Управління містобудування та архітектури Бориспільської міської ради № 02-04/101120-01 від 10.11.2020.

Зокрема, в ході розгляду справи Київського окружного адміністративного суду № 320/11916/20 було досліджено та встановлено правомірність винесення Припису № 02-04/101120-01 від 10.11.2020 начальника відділу з контролю за благоустроєм міста виконавчого комітету Бориспільської міської ради Хамракулова Р.В., оскільки ворота були розміщені на землях комунальної власності без дозвільних документів, 19 листопада 2020 року ТОВ Торгпостач було повідомлено про демонтаж воріт, проведення якого було призначено га відбулося 24 листопада 2020 року.

Пунктом 3.1.6. Правил благоустрою території міста Борисполя визначено, що на території об`єкта благоустрою відповідно до затвердженої містобудівної документації можуть бути розташовані будівлі та споруди торгового, соціально-культурного, спортивного та іншого призначення за умови отримання всіх необхідних узгоджень відповідно до чинного законодавства. Власники цих будівель та споруд зобов`язані забезпечити належне утримання наданої їм у встановленому порядку земельної ділянки, а також можуть на умовах договору, укладеного з балансоутримувачем, забезпечувати належне утримання іншої закріпленої за ними території (прилеглої території) та/або брати пайову участь в утриманні об`єкта благоустрою.

З насідками топографічної зйомки та проведення робіт з визначенням меж земельних ділянок з кадастровими номерами :04:003:0012 та :04:003:0008, підтверджено факт, що демонтовані ворота були встановлені незаконно на землях загального користування.

Київським окружним адміністративним судом було встановлено факт, що ворота знаходились на землях комунальної власності, загального користування і дії щодо їх демонтажу були законні.

Таким чином, дії відповідачів були обґрунтованими і законними, що свідчить про відсутність складу правопорушення і виключає підстави для застосування відповідальності у вигляді відшкодування шкоди.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, яка визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1).

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2).

Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом (ч. 3).

Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом (ч. 4).

Згідно зі ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно зі ст. 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Пов`язаність вимог позивача з відповідним обов`язком відповідача ґрунтується на деліктному (позадоговірному) зобов`язанні, яке виникає з відповідного факту заподіяння шкоди.

У позадоговірних відносинах з відшкодування шкоди тягар доказування належить винній стороні.

Однак, позивачем не доведено і спростовано за наслідками оскарження Припису наявність такої обов`язкової складової правопорушення, як незаконність рішення, дії чи бездіяльності.

Підтверджено правомірність та обґрунтованість Припису, який слугував достатньою законною підставою для здійснення органом місцевого самоврядування демонтажу воріт позивача. Наведене виключає підстави стверджувати про заподіяння відповідачами позивачу шкоди, відповідно, і підстави для її відшкодування.

Щодо правових позицій Верховного Суду, на які посилається позивач, суд зазначає, що наведені справи не є релевантними даній справі, оскільки у таких справах не враховувався факт правомірності Припису.

Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними у розумінні ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та не доведені, відповідачем спростовані, тому позов задоволенню не підлягає у повному обсязі.

Як визначено п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 129, 231, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Закрити провадження у справі № 911/3683/20 в частині позовних вимог до Комунального підприємства Бориспільської міської ради «Благоустрій»

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст.ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 27.03.2026.

Суддя Т.П. Карпечкін