ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025 року м.Дніпро Справа № 904/1675/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.

представники сторін:

прокурор Лейченко О.В.;

від відповідача: Лисак П.О.;

вільний слухач Кисилевич О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2025 року у справі № 904/1675/25 (суддя Бажанова Ю.А.)

за позовом керівника Криворізької східної окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТП ІМПУЛЬС", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "Науково-дослідний та проектний інститут по збагаченню та агломерації руд чорних металів "Механобрчормет", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "МАКРОС-КОНСАЛТ", смт. Нововоронцовка Нововоронцовського району Херсонської області

третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , с. Новомар`янівка Апостолівського району Дніпропетровської області

про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2025 року у справі № 904/1675/25 позов залишено без розгляду.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2025 року.

Ухвала суду першої інстанції від 19.05.2025 року у справі №904/1675/25 обґрунтована тим, що прокурор, як позивач, не усунув недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження від 08.05.2025 року, зокрема, не надав суду документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оціненого згідно із законом на дату подання позову, необхідність внесення яких передбачена Законом України "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилання захисту прав добросовісного набувача" №4292-IX від 12.03.2025 (далі - Закон № 4292-IX).

Керуючись положеннями ст. 164 та ч. 13 ст. 176 ГПК України суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Дніпропетровська обласна прокуратура оскаржила її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що господарським судом Дніпропетровської області надано оцінку підставам звернення прокурора із позовом до суду та висунуто припущення, що обраний спосіб захисту може призвести до негативних наслідків для відповідача, чим буде порушено гарантії рівності учасників судового процесу.

Апелянт вважає, що:

- підстав для внесення на депозитний рахунок господарського суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оціненого згідно із Законом № 4292-IX на дату подання позову, у позивача не було, оскільки позовна заява прокурора подана до моменту набрання чинності цим законом - 08.04.2025 року та на момент її подачі заява відповідала вимогам ст. 164 ГПК України в редакції, чинній на 08.04.2025 року;

- ч. 6. ст. 164 ГПК України, доповнена вищевказаним Законом № 4292-IX, не має зворотної дії в часі, а відтак, посилання суду на п. 2 р. ІІ Прикінцевих та перехідних положень ГПК при її застосуванні, є безпідставним,

- вирішення питання добросовісності чи недобросовісності набувача можливо лише після дослідження судом доказів на стадії ухвалення судового рішення, а не на момент відкриття провадження у справі; у позовній заяві прокурор вказав, що вважає кінцевого набувача нерухомого майна ТОВ "ТП ІМПУЛЬС" недобросовісним, тому саме такому правовому обґрунтуванню позовних вимог має надаватися оцінка судом.

Скаржник просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2025 року у справі № 904/1675/25 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти наведених апелянтом доводів, просить ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2025 року у справі № 904/1675/25 залишити без змін.

ТОВ "ТП ІМПУЛЬС" зазначає, що апеляційна скарга не обґрунтована та зводиться виключно до незгоди апелянта з вмотивованими висновками суду першої інстанції.

Інші сторони відзив на апеляційну скаргу не надали, участь своїх представників у судове засідання не забезпечили.

Відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (частина 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що Криворізька східна окружна прокуратура звернулась до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТП ІМПУЛЬС" з наступними вимогами: витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "ТП ІМПУЛЬС" () на користь Фонду державного майна України (код ЄДРПОУ - 00032945) Будівлю електропідстанції А-1, загальною площею 118,7 кв.м, Будівлю електропідстанції - Б-1, загальною площею 70,8 кв.м, І - вимощення, №1-3 огорожа, які розташовані за адресою: вулиця Телевізійна, буд. 3В, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2025 року вищевказана позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи.

Після відкриття провадження ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2025 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано Керівнику Криворізької східної окружної прокуратури протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме - надати суду документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна (1 033 700,01 грн.).

За доводами апеляційної скарги прокурор наводить обґрунтування неправомірності таких вимог суду першої інстанції та посилається на відсутність підстав для внесення позивачем вказаної судом суми.

Оскільки ухвала господарського суду про залишення позову без розгляду не підлягає апеляційному оскарженню, заперечення на таку ухвалу обгрунтовано подано прокурором в апеляційній скарзі на ухвалу від 19.05.2025 року у справі № 904/1675/25.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 08.04.2025 року Керівник Криворізької східної окружної прокуратури звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТП ІМПУЛЬС" про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Прокурор стверджує, що об`єкт нерухомого майна - будівля електропідстанції загальною площею 118,7 кв. м. та будівля електропідстанції загальною площею 70,8 кв. м., фактично поза волею власника незаконно вибула з володіння Держави в особі Фонду державного майна України та на теперішній час право власності на спірний об`єкт нерухомого майна - будівлі електропідстанцій залишаються зареєстрованими за Товариством з обмеженою відповідальністю "ТП ІМПУЛЬС", яке є останнім набувачем майна та належним відповідачем за віндикаційним позовом.

Згідно матеріалів справи, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2025 року вищевказана позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи.

Після відкриття провадження ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2025 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано Керівнику Криворізької східної окружної прокуратури протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме - надати суду документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна (1 033 700,01 грн.).

Відповідно до частини 11 статті 176 ГПК України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно частини 2 статті 174 ГПК України якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму.

Щодо підстав для висновку суду про необхідність внесення позивачем на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна 1 033 700,01 грн. колегія суддів вважає необхідним звернути увагу на наступне:

За змістом позовної заяви прокурор стверджує, що об`єкт нерухомого майна - будівля електропідстанції загальною площею 118,7 кв. м та будівля електропідстанції загальною площею 70,8 кв. м, фактично поза волею власника незаконно вибув з володіння Держави в особі Фонду державного майна України та на теперішній час право власності на спірний об`єкт нерухомого майна - будівлі електропідстанцій залишаються зареєстрованими за Товариством з обмеженою відповідальністю "ТП ІМПУЛЬС", яке є останнім набувачем майна та належним відповідачем за віндикаційним позовом.

Предметом позову прокурора є витребування будівель електропідстанцій, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Телевізійна, будинок 3В, які поза волею власника незаконно вибули з володіння дійсного власника - Фонду державного майна України без відповідних правових підстав.

09.04.2025 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилання захисту прав добросовісного набувача" (далі Закон №4292-ІХ), абзацом 1 пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення якого внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, зокрема, до статей 164, 174 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за приписами частини 6 статті 164 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону №4292-ІХ) у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Водночас, за змістом пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 4292-ІХ положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини 5 статті 390 Цивільного кодексу України, якою доповнено відповідну статтю Цивільного кодексу України Законом 4292-ІХ, суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду.

Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Отже, законодавцем ухвалення судом рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади поставлено в залежність від попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду.

До позовної заяви подано довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості - нежитлової будівлі загальною площею 189,50 кв.м. за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна, 3, відповідно до якої оціночна вартість об`єкта оцінки складає 1 033 700,01 грн.

Разом з тим, прокурором до позовної заяви не були додані документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна.

Згідно з частиною 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2023 року у справі № 924/1277/20 зазначив, що особливістю дії у часі норм процесуального права є те, що така дія має негайний характер, і це означає обов`язок застосування норми, яка була чинною на момент здійснення відповідної процесуальної дії (більш пізня норма процесуального права скасовує дію попередньої норми, яка регулює ті самі відносини).

Отже, на час постановлення ухвали про залишення позову без руху суд мав керуватися положеннями Господарського процесуального кодексу України з урахуванням змін, внесеними згідно із Законом №4292-ІХ.

Вказані висновки суду першої інстанції скаржник не спростував.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги. Зазначає, що хоча позов подано прокурором до набрання чинності вищезгаданими змінами, внесення суми компенсації на депозитний рахунок суду є обов`язковим у справах, в яких суд першої інстанції ще не ухвалив рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності Законом №4292-ІХ.

Щодо доводів прокурора про те, що позов подано до недобросовісного набувача (за доводами прокурора Товариство з обмеженою відповідальністю "ТП ІМПУЛЬС" є недобросовісним набувачем), то вказані обставини - добросовісність/недобросовісність набуття Товариством з обмеженою відповідальністю "ТП ІМПУЛЬС" права власності на спірне майно (Будівлю електропідстанції А-1, загальною площею 118,7 кв.м, Будівлю електропідстанції - Б-1, загальною площею 70,8 кв.м, І - вимощення, №1-3 огорожа, які розташовані за адресою: вулиця Телевізійна, буд. 3В, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110) входить до предмету доказування та підлягає встановленню за наслідками розгляду справи на підставі оцінки доказів у справі.

У зв`язку з наведеним висновки суду щодо цих обставин колегія суддів вважає обґрунтованими.

Частина 13 статті 176 Господарського процесуального кодексу передбачає, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта не спростовують висновки оскаржуваної ухвали. За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2025 року у справі № 904/1675/25 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 20.01.2026 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя А.Є. Чередко