ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. ЧернівціСправа № 926/2999/25

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ярошенко В.П., за участю секретаря судового засідання Глевчук В.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом:

Приватного підприємства "Лєго" (59126, Чернівецька обл., Вижницький р-н, с. Яблуниця, вул.О. Довбуша, 8, ко )

до Державної митної служби Чернівецької митниці (58023, м. Чернівці, вул. Руська 248 м, )

за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6, );

про відшкодування шкоди, завданої протиправними діями та рішеннями органу державної влади в сумі 1788968,71 грн

Представники сторін:

від позивача Новотний А.М. (в залі суду);

від відповідача Поліщуцк О.О. (в залі суду);

від відповідача Семенюк О.Ю. (в залі суду);

від третьої особи Василик І.С. (в залі суду);

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позицій сторін по суті позовних вимог.

Приватне підприємство "Лєго" (59126, Чернівецька обл., Вижницький р-н, с. Яблуниця, вул. О. Довбуша, 8, ) звернулось до Державної митної служби Чернівецької митниці (58023, м. Чернівці, вул. Руська 248 м, ) про відшкодування шкоди, завданої протиправними діями та рішеннями органу державної влади в сумі 1788968,71 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що йому завдана майнова шкода, у зв`язку із незаконними діями Державної митної служби (відокремлений підрозділ) Чернівецької митниці, які полягали у незаконному складанні картки відмови у митному оформленні (випуску) товару, внаслідок чого позивач поніс збитки на суму 1 788 968,71 грн та зазнав моральної шкоди.

У відзиві відповідач проти позову заперечує, зокрема зазначає, що 17.03.2023 у пункт пропуску "Вадул-Сірет-Вікшани" митного поста "Вадул-Сірет" Чернівецької митниці прибув товар (згідно з описом, зазначеним у гр. 31 МД №206080/2023/1335) "Кускові відходи неагломеровані (у вигляді дрібних кусків деревини різної форми) хвойних порід насипом, код товару, згідно УКТЗЕД , в кількості 461,85 м3 (3 вагони по 153,95 м3) ", загальною вагою брутто 149800 кг", який переміщувався залізничними вагонами №59167080, №59168682, №59170043 за електронною митною декларацією типу ЕК 10 АА №UA206080/2023/1335. Відправник товару - ПП "Лєго" (Україна), одержувач - S.C. "EGGER ROMANIA S.R.L" (Румунія).

20.03.2023, з метою вжиття заходів, спрямованих на недопущення незаконного вивезення паливної деревини, проведено огляд товару, який знаходився у вагонах №59167080, №59168682, №59170043 за електронною митною декларацією типу ЕК 10 АА №UA206080/2023/1335 від 15.03.2023 (підстава: наявні ризики можливого вивезення тріски механічного дрібнення, код товару, згідно УКТЗЕД , вивезення якого здійснюється на підставі сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій), про що складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 20.03.2023 №UA408060/2023/000030.

Відповідач зазначає, що за результатами перевірки переміщення товарів за електронною митною декларацією типу ЕК 10 АА №UA206080/2023/1335 в діях посадових осіб ПП "Лєго" формально, на частину товарів "Тріска технологічна" наявні ознаки порушення митних правил. Проте, зважаючи, що товари переміщуються насипом, визначити частку тріски технологічної без проведення сортування методом калібрування не можливо. У зв`язку з чим, прийняти рішення щодо запровадження справи про порушення митних правил не видавалося можливим.

За твердженням відповідача, вивезення з митної території України деревини механічно подрібненої в тріску технологічну здійснюється за наявності сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів (Закон України від 08.09.2005 №2860 "Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів" та відсутністю на частину товару за кодами УКТЗЕД , транспортних та комерційних документів, а також дозвільних документів на товар за кодом УКТЗЕД , 24.03.2023 року, митницею складено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні; випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.03.2023 №UA408060/2023/000006, якою повідомлено про відмову у пропуску товарів за митною декларацією №UA206080/2023/1335, які переміщувалися у залізничних вагонах №59167080, №59168682, №59170043. Умовою для можливості здійснення відповідного пропуску через митний кордон вказано надання дозвільних документів, а саме Сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій на товар: деревина механічно подрібнена в тріску (код УКТЗЕД ), а також відповідних транспортних та комерційних документів для можливості подальшого надання дозволу на пропуск товару через митний кордон України.

Таким чином, вимога щодо надання дозвільних документів для здійснення митного контролю тріски деревної на момент митного оформлення цілком обґрунтована та заявлена в межах повноважень.

Винесенням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні; випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.03.2023 №UA408060/2023/000006 митне оформлення та митний контроль за митною деклараціє №UA206080/2023/1335 завершено, повноваження митниці далі не здійснюються, товаром в подальшому розпоряджається декларант.

Отже, в межах повноважень та на підставі вимог, зокрема, МКУ, митницею здійснено митний контроль товарів, переміщуваних у залізничних вагонах №59167080, №59168682, №59170043, без перевищення визначеного МКУ строку такого контролю.

Виконання митницею повноважень щодо здійснення контролю у сфері митного оформлення товарів, зокрема, за дотриманням суб`єктами ЗЕД встановлених нормативно-правовими актами правил та вимог, жодним чином не можна розцінювати як перешкоджання здійсненню господарської діяльності.

Крім того, відповідач зазначає, що у матеріалах справи відсутнє судове рішення, яким було встановлено незаконними дії працівників митниці щодо нанесення шкоди позивачу та сума моральної шкоди належними чином не підтверджена і має характер удаваної.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що рішенням Господарського суду Чернівецької області від 7 травня 2024 року та Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року встановлено, що протиправне складення картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408060/2023/000006 від 24 березня 2023 року Чернівецькою митницею Державної митної служби України призвело до присудження додаткових витрат зі сплати послуг ПП "Лєго" на користь АТ "Укрзалізниці" за користування, зберігання і простой вагонів №№ 59168682, 59167080, 59170043 у розмірі 1 743 052,08 грн.

Водночас, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 7 травня 2024 року у відповідності до положень статті 129 ГПК України з ПП "Лєго" було стягнуто на користь АТ "Укрзалізниця" у справі № 926/148/24 витрати зі сплати судового збору у розмірі 86 488,35 грн. Враховуючи прямопропорційне взаємовідношення між розміром позовних вимог та судового збору, 20 916,63 грн стягнутого судового збору є додатково понесеним витратам позивача у зв`язку із протиправними рішеннями суб`єкта владних повноважень щодо стягнення коштів на користь АТ "Укрзалізниця"

При цьому вибір того чи іншого варіанту дій та понесених під час їх здійснення витрат, не можуть спростувати факт, що такі витрати стали наслідком саме неправомірної видачі митницею картки відмови в митному оформленні товару, та які (додаткові витрати) позивач не поніс би, у випадку прийняття митним органом декларації, яка була оформлена позивачем у відповідності до вимог законодавства.

Крім того, заподіяння моральної шкоди ПП "Лєго" зумовлено істотністю вжитих заходів обмеження права на здійснення підприємницької діяльності та грубість порушень з боку службовців шляхом створенням очевидно безпідставних перешкод (на підставі повідомлень правоохоронних органів, які стосувалися абсолютно інших епізодів діяльності), що призвело до її істотного блокування, та зриву виконання договірних зобов`язань перед контрагентами, необхідності вжиття заходів до відновлення порушених прав в частині доведення власної невинуватості (протягом понад 6 місяців затримки вантажів), упередженість та протиправне використання службових повноважень з метою, не визначеною законом, Позивач поніс реальні збитки, які істотно вплинули на подальшу господарську діяльність і поставило під загрозу можливість її здійснення, порушення нормальних ділових зв`язків, вважаємо, що виходячи з засад розумності та справедливості, розмір моральної шкоди становить 25 000,00 грн.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначає, що понесені позивачем збитки у сумі 1743052,08 грн є наслідком власних безвідповідальних, безрозсудних дій позивача, які полягають у тому, що після винесення картки відмови в пропуску товарів він не забрав товар і не розпорядився ним таким чином, щоб уникнути затримки та простою залізничних вагонів.

Крім того, ПП "Лєго" не надало жодного доказу, що свідчив би про порушення або негативний вплив на його ділову репутацію, зменшення його кола контрагентів (відмова від співпраці), невизначеність в плануванні діяльності та прийнятті управлінських рішень, перешкоди для нього в управлінні компанією тощо.

Відтак, позивачем не доведено не лише розмір такої шкоди, але й сам факт завдання йому моральної шкоди.

У поясненнях третя особа зазначає, що оскільки рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб вважаються правомірними, поки не встановлено протилежного, а такий факт може бути встановлено лише в порядку адміністративного судочинства, господарський суд не може робити висновків щодо неправомірності чи протиправності дій або бездіяльності органів державної влади.

Третя особа заявляє, що у матеріалах справи відсутнє судове рішення, яким було встановлено незаконними дії працівників митниці щодо нанесення шкоди позивачу.

Неправомірність дій органу державної влади має підтверджуватись належними доказами, зокрема, відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків.

Позаяк заподіяння моральної шкоди позивач пов`язує з незаконною діяльністю органів державної влади, то вимогу про її стягнення він міг заявити тільки одночасно з вимогою про визнання цієї діяльності протиправною

З огляду на вищезазначене, третя особа вважає, що сума моральної шкоди належними чином не підтверджена і має характер удаваної.

ІІ. Рух справи у суді.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2025, справу розподілено судді Ярошенко В. П.

Ухвалою суду від 11.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Перше підготовче засідання по справі призначено на 29.09.2025.

Ухвалою суду від 29.09.2025 відкладено підготовче засідання на 24.10.2024.

В судовому засіданні 24.10.2025 постановлено протокольну ухвалу, якою закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10.11.2025.

Ухвалою суду від 10.11.2025 відкладено судове засідання на 24.11.2024.

24.11.2024 в судовому засіданні оголошувалась перерва перед дебатами до 23.12.2024.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги не визнав просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Судом проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

III. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 07.05.2024 у справі № 926/148/24 суд задовольнив позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного підприємства "Лєго" про стягнення заборгованості в сумі 7 207 361,64 грн у повному обсязі та стягнув вказану суму заборгованості і 86 488,35 грн судового збору.

Рішення було залишене без змін в результаті перегляду постановою Західного апеляційного господарського суду від 07.08.2024 та постановою Верховного Суду від 14.11.2024.

Підставою для цього стало те, що судами встановлено, 05 серпня 2022 року між Акціонерним товариством "Українська залізниця" та Приватним підприємством "Лєго" укладено договір про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом №34207835/2022-0002 (далі - Договір) зі станції Коломия Регіональної Філії "Львівська залізниця" до станції Дорнешти Румунія шляхом подання заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажу залізничним транспортом №34207835/2022-0002 від 05 серпня 2022 року ПП "Лєго", в якій останній підтверджує, що ознайомлений з оприлюдненим договором на інтернет порталі АТ "Укрзалізниця" та погоджується з його умовами.

На підставі укладеного між сторонами Договору, ПП "Лєго" згідно з накладними № 597450 від 06 грудня 2022 року, № 500264 від 09 грудня 2022 року, № 544312 від 15 березня 2023 року, № 550798 від 17 березня 2023 року відправило вантаж зі станції Коломия Львівська залізниця до Дорнешти Румунія, через прикордонний пункт Вадул-Сірет у вагонах №№ 59164178, 59169987, 59169953, 59167049, 59166736, 59168682, 59170043, 59167080, 59169805, 59168856.

По прибуттю на прикордонний пункт Вадул-Сірет 17 березня 2023 року о 07:20 год вагони №№ 59168682, 59167080, 59170043 були затримані Чернівецькою митницею на пункті пропуску Вадул-Сірет для митного огляду, про що складено акт загальної форми № 2595 від 17 березня 2023 року.

24 березня 2023 року Чернівецькою митницею оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408060/2023/000006 щодо відмови у пропуску через митний кордон України вагонів №№ 59168682, 59167080, 59170043 за накладною № 544312 від 15 березня 2023 року.

Чернівецькою митницею на підставі частини 5 статті 338 Митного кодексу України (далі МК України) та пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 року № 467 складено Акт від 29 березня 2023 року Чернівецькою митницею про проведення огляду товарів/транспортних засобів № UA408060/2023/000030 (вагони № № 59168682, 59167080, 59170043, електронна митна декларація № UA2060801/2023/1335 від 15 березня 2023 року).

За час затримки вагонів на станції Вадул-Сірет з вини та причин, які залежали від відповідача залізницею нараховано платежі на загальну суму 7 207 361,64 грн разом з ПДВ, зокрема: платежі за актами № 4798 від 10 грудня 2022 року та № 5451 від 30 вересня 2023 року, за вагони №59164178, №59169987 в сумі 1 742 771,40 грн з ПДВ; № 4799 від 12 грудня 2022 року та № 5450 від 30 вересня 2023 року за вагони № 59169953, № 59167049, № 519166736 в сумі 2 594 743,32 грн з ПДВ; № 2769 від 23 березня 2023 року та № 5446 від 30 вересня 2023 року за вагони № 59169805, № 59168856 в сумі 1 126 794,84 грн з ПДВ; № 2595 від 17 березня 2023 року (копія додається) та № 5448 від 30 вересня 2023 року (копія додається) за вагони №№ 59168682, 59167080, 59170043 в сумі 1 743 052,08 грн з ПДВ.

Платежі включено в накопичувальні картки форма ФДУ-92 № 02109006 від 02 жовтня 2023 року, форма ФДУ-92 № 02109003 від 02 жовтня 2023 року, форма ФДУ-92 № 02109004 від 02 жовтня 2023 року, форма ФДУ-92 № 02109005 від 02 жовтня 2023 року.

Оскільки відповідач (ПП "Лєго") платежі добровільно не сплатив, позивач (АТ "Українська залізниця") звернулася про їх стягнення у судовому порядку.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд констатував, що факт затримки вагонів №№ 59168682, 59167080, 59170043 о 07 год 20 хв 17 березня 2023 року у зв`язку з початком проведення митних формальностей, що підтверджується актом загальної форми № 2595 від 17.03.2023 року; актами/висновками огляду лісопродукції від 29 березня 2023 року; актом про проведення огляду товарів № UA408060/2023/000030. Матеріалами справи доведено, що за затримку вагонів №№ 59168682, 59167080, 59170043 нараховано 1 743 052,08 грн, та підтверджується актами загальної форми № 2595 від 17 березня 2023 року і № 5448 від 30 вересня 2023 року.

А відтак, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача коштів за користування, зберігання і простой вагонів №№ 59168682, 59167080, 59170043 суд вважав обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На виконання рішення Господарського суду Чернівецької області у справі № 926/148/24 від 07 травня 2024 року видано наказ від 02 вересня 2024 року про примусове його виконання.

17 вересня 2024 року АТ "Українська залізниця", як стягувач за наказом суду звернулося до приватного виконавця виконавчого окручу Чернівецької області Міністерства юстиції України Кондрюка К.О. із заявою про примусове виконання рішення суду та просив розпочати виконавче провадження і накласти арешт на кошти і майно боржника.

19 вересня 2024 року приватним виконавцем Кондрюком К.О. розпочато ВП № 76091382, про що винесено постанову про відкриття та ряд інших постанов, які отримані боржником.

04 жовтня 2024 року приватним виконавцем Кондрюком К.О. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої, описати та накласти арешт на майно: Виробничий будинок, цех переробки деревини, реєстраційний номер 020, місцезнаходження: Чернівецька обл., Вижницький р., смт. Путила, вулиця Українська, будинок 79-Д. Загальна площа (кв.м): 1833.2.

04 жовтня 2024 року приватним виконавцем Кондрюком К.О. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої, описати та накласти арешт на майно: Ремонтно-механічна майстерня, реєстраційний номер 020, місцезнаходження: Чернівецька обл., Вижницький р., смт. Путила, вулиця Українська, будинок 208-Б. Загальна площа (кв.м): 947.2, Опис: будівля літ. "А", загальна площа 947,20 кв.м., основна площа 487,40 кв.м., підсобна площа 459,80 кв.м.

05 грудня 2024 року ремонтно-механічну майстерню, реєстраційний номер 020,місцезнаходження: Чернівецька обл., Вижницький р., смт. Путила, вулиця Українська, будинок 208-Б. загальна площа (кв.м): 947.2, Опис: будівля літ. "А", загальна площа 947,20 кв.м., основна площа 487,40 кв.м., підсобна площа 459,80 кв.м виставлено на продаж за допомогою системи СЕТАМ.

06 січня 2025 року ремонтно-механічну майстерню, реєстраційний номер 020,місцезнаходження: Чернівецька обл., Вижницький р., смт. Путила, вулиця Українська, будинок 208-Б. загальна площа (кв.м): 947.2, Опис: будівля літ. "А", загальна площа 947,20 кв.м., основна площа 487,40 кв.м., підсобна площа 459,80 кв.м виставлено на продаж за допомогою системи СЕТАМ.

06 лютого 2025 року ремонтно-механічну майстерню, реєстраційний номер 020, місцезнаходження: Чернівецька обл., Вижницький р., смт. Путила, вулиця Українська, будинок 208-Б. загальна площа (кв.м): 947.2, Опис: будівля літ. "А", загальна площа 947,20 кв.м., основна площа 487,40 кв.м., підсобна площа 459,80 кв.м реалізовано за допомогою системи СЕТАМ.

Таким чином, 06 лютого 2025 року, примусово реалізовано майно (ремонтно механічну майстерню, реєстраційний номер 020,місцезнаходження: Чернівецька обл., Вижницький р., смт. Путила, вулиця Українська, будинок 208-Б. загальна площа (кв.м): 947.2, Опис: будівля літ. "А", загальна площа 947,20 кв.м., основна площа 487,40 кв.м., підсобна площа 459,80 кв.м) , яке належало приватному підприємству "Лєго" на виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 7 травня 2024 року у справі № 926/148/24.

Водночас, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року у справі № 600/2302/23-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2025 року, задоволено адміністративний позов ПП "Лєго" до Чернівецької митниці Державної митої служби України, визнано протиправною та скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408060/2023/000006 від 24 березня 2023 року.

Підставами для цього адміністративний суд вважав той факт, що згідно з доказами, позивачем вірно здійснено класифікацію товару під час митного оформлення згідно з декларацією 23UA35U3. Товарна продукція, на яку складено картку відмови № UА408060/2023/000006 від 24 березня 2023 року згідно УКТЗЕД відповідають характеристикам товарної підкатегорії (яка була визначена декларантом) "інші", а тому вказана картка є протиправною та підлягає скасуванню.

IV. Позиція суду по суті спору.

Щодо відшкодування шкоди.

Спір у даній справі виник щодо відшкодування збитків, завданих неправомірними діями Державної митної служби Чернівецької митниці.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року у справі № 600/2302/23-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2025 року, задоволено адміністративний позов ПП "Лєго" до Чернівецької митниці Державної митої служби України, визнано протиправною та скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408060/2023/000006 від 24 березня 2023 року.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, зазначені у вищевказаному рішенні обставини мають преюдиціальне значення у даній справі та з урахуванням приписів частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України не підлягають повторному доведенню при розгляді даного спору.

За змістом частин першої та третьої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю, зокрема, органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 Цивільного кодексу України.

Суд зазначає, що положеннями названої статті регулюються відносини з відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, тобто встановлюється цивільно-правова відповідальність органу влади незалежно від сфери публічно-правових відносин.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 12.03.2019 у справі № 920/715/17, питання наявності між сторонами деліктних зобов`язань та цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду перебуває у площині цивільних правовідносин потерпілого та держави, а господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази.

Неправомірність дій відповідача, що полягає у протиправній відмові у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408060/2023/000006 від 24 березня 2023 року встановлена рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року у справі № 600/2302/23-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2025 року, яким задоволено адміністративний позов ПП "Лєго" до Чернівецької митниці Державної митої служби України.

Позивач зазначає, що протиправна поведінка відповідача за затримку вагонів №5916882, №59167080 та №59170043 завдала ПП "Лєго" збитки у розмірі 1 743 052,08 грн.

На підтвердження завданих збитків позивачем надані:

Акт № 5448, акт № 2595, рішення Господарського суду Чернівецької області від 07.05.2024 у справі №926/148/24, постанова Західного апеляційного господарського суду від 07.08.2024 у справі №926/148/24 (2), постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.09.2024, постанова про опис (арешт) майна (коштів) боржника від 04.10.2024, постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності від 17.10.2024, протокол № 625894 проведення електронного аукціону, протокол № 627772 проведення електронного аукціону, протокол № 629107 проведення електронного аукціону, постанова Верховного суду від 14.11.2024 у справі № 926/148/24, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.04.2025 у справі №600/2302/23-а, постанова сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2025 у справі №600/2302/23-а.

На переконання суду наданими позивачем доказами підтверджується понесення останнім збитків завданих неправомірними рішеннями відповідача в сумі 1 743 052,08 грн, а отже наявність такого елементу доказування за даним предметом спору як наявність шкоди.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою, завданої позивачу, полягає в тому, що шкідливий результат є наслідком протиправної поведінки відповідача.

В рішенні Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року у справі № 600/2302/23-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2025 року судом встановлено, що товарна продукція, на яку складено картку відмови №UА408060/2023/000006 від 24 березня 2023 року згідно УКТЗЕД відповідають характеристикам товарної підкатегорії .

Тобто в результаті досліджень встановлено, що показники не суперечать опису товару, зазначеному в митній декларації та даним супровідної декларації, однак інспектори Чернівецької митниці винесли картку відмови в перетині кордону.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування шкоди.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що саме прийняття відповідачем неправомірного рішення призвело до понесення позивачем збитків у підтвердженому та не спростованому відповідачем розмірі 1 743 052,08 грн, та позивачем доведено всі необхідні складові що складали предмет доказування у даній справі та підлягають задоволенню в цій частині.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Позивачем заявлено до стягнення 25 000,00 грн моральної шкоди.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду встановлені статтею 1167 ЦК України, згідно із частиною 1 якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з частинами 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Викладені вище правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11.01.2024р. у справі №910/479/21.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

У даній справі позивач, звертаючись з вимогою про відшкодування моральної шкоди, не надав суду жодних доказів, які б свідчили про факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Позивачем не доведено наявності усіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення для відшкодування моральної шкоди (факт наявності моральної шкоди, протиправність дій її заподіювача, обґрунтування визначення розміру моральної шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та завданням такої шкоди позивачу).

Саме по собі посилання на страждання і тривогу, психологічні страждання, напруження, розчарування та незручності, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, негативні емоції як на підставу відшкодування моральної шкоди, недостатньо для того, щоб встановити наявність підстав для стягнення моральної шкоди.

Відтак, у задоволенні відповідної позовної вимоги слід відмовити.

Щодо стягнення судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 129 ГПК України передбачено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Покладання обов`язку відшкодування судового збору з Державного бюджету України не передбачено жодним нормативно-правовим актом України.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно процесуальним законодавством.

Судові витрати не є збитками в розумінні статті 22 Цивільного кодексу України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися як збитки.

Розподіл судових витрат здійснено Господарським судом Чернівецької області у справі №926/148/24 при прийнятті рішення 07.05.2024 року. У зв`язку з цим питання про судові витрати не можуть вирішуватись іншим судом або шляхом пред`явлення позову в іншій справі.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі №242/4741/16-ц.

Відтак, у задоволенні відповідної позовної вимоги слід відмовити.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

V. Розподіл судових витрат.

Судовими витратами у справі є витрати позивача на сплату судового збору у сумі 11 080,02 грн, сплачені за платіжною інструкцією № 1205 від 09.09.2025, які згідно з приписами статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 129, 232-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "Лєго" (59126, Чернівецька обл, Вижницький р-н, с. Яблуниця, вул.О.Довбуша, 8, ко ) майнову шкоду в розмірі 1 743 052,08 грн.

3. Стягнути з Державної митної служби Чернівецької митниці (58023, м. Чернівці, вул. Руська 248 м, ) на користь Приватного підприємства "Лєго" (59126, Чернівецька обл, Вижницький р-н, с. Яблуниця, вул.О.Довбуша, 8, ко ) 26 145,78 витрат зі сплати судового збору.

4. В решті вимог відмовити.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення 30.12.2025.

Суддя Вікторія ЯРОШЕНКО

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.