РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.12.2025Справа № 910/12514/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Легкої А.С., розглянув матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Промоборонекспорт"

до 1. Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

2. Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві

про стягнення виконавчого збору у сумі 1 952 586 грн.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Промоборонекспорт" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві з вимогою про стягнення виконавчого збору у сумі 1 952 586 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі № 910/8111/19 відкриті виконавчі провадження №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 та стягнуто з позивача виконавчий збір у розмірі 1 952 586 грн., в той же час вказана постанова скасована в судовому порядку, у зв`язку з чим вказані грошові кошти є такими, що отримані безпідставно та підлягають стягненню на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, визначив сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

27.10.2025 та 10.11.2025 відповідач 1. подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилаючись на те, що дії державного виконавця, зокрема, і стягнення з позивача виконавчого збору відповідали вимогам законодавства.

29.10.2025 відповідач 2. подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилаючись на те, що повернення з державного бюджету помилково або надміру зарахованих грошових коштів регулюється Порядком про повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013.

У судовому засіданні 11.11.2025 суд постановив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 16.12.2025 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

рішенням Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 року у справі №910/8111/19 відмовлено Державному підприємству "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" за позовом до Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства "Промоборонекспорт" (позивач) про стягнення 686 500,00 дол. США та зобов`язано вчинити певні дії.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 року у справі № 910/8111/19 рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови в позові, прийнято в цій частині нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ДП ДК «Укрспецекспорт» ДЗІП «Промоборонекспорт» на користь Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" 686 500 доларів США та 275 790,44 грн. судового збору за подання позову, а також 413 685,66 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

На виконання вказаної постанови Господарським судом м. Києва видано Державному підприємству "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" судові накази №910/8111/19 від 21.07.2020, на підставі яких 12.08.2020 Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в особах головного державного виконавця Руденко Н.В. та старшого державного виконавця Метлушенко Г.О. відповідно відкриті виконавчі провадження НОМЕР_3 та № НОМЕР_2.

Того ж дня у вказаних виконавчих провадженнях винесені постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 % від суми стягнення, зокрема, 1 952 586 грн.

26.08.2020 року та 17.09.2020 року виконавчі провадження НОМЕР_3 та НОМЕР_4 закриті на підставі п. 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із їх виконанням.

При цьому, постановою Верховного Суду у складі колегії Суддів Касаційного господарського суду від 11.11.2020 у справі № 910/8111/19 скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 в частині стягнення на користь Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" 686 500 дол. СІЛА 275 790,44 грн. судового збору за подання позову, 413 685.66 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. Також стягнуто з Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" на користь ДП ДК «Укрспецекспорт» ДЗІП «Промоборонекспорт» 551 580, 88 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

28.01.2021 за результатами розгляду заяви ДП ДК «Укрспецекспорт» ДЗШ «Промоборонекспорт» у справі №910/8111/19 Господарським судом міста Києва винесено ухвалу, якою накази Господарського суду міста Києва № 910/8111/19 від 21.07.2020 про стягнення із "Укрспецекспорт" підприємства "Промоборонекспорт "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" 686 500,00 доларів США заборгованості, 275 790,44 грн. судового збору за подання позову та про стягнення 413 685,66 грн. судового збору за подання апеляційної скарги визнані такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.01.2021 року задоволено заяву ДП ДК «Укрспецекспорт» ДЗІП «Промоборонекспорт» про поворот виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 року у справі № 910/8111/19.

В порядку повороту виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 року у справі № 910/8111/19, стягнуто з Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» на користь ДП ДК «Укрспецекспорт» ДЗШ «Промоборонекспорт» 686 500 доларів США заборгованості, 275 790, 44 грн. судового збору за подання позову та 41$ 685, 66 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Спір у справі виник у зв`язку із перебуванням грошових коштів позивача в Державному бюджеті України без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим позивач вказує на обов`язок повернути кошти у розмірі 1 952 586 грн.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

За приписами частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, застосування статті 1212 Цивільного кодексу України має відбуватись за наявності певних умов та відповідних підстав, що мають бути встановлені судом під час розгляду справи на підставі належних та допустимих доказів у справі.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Або ж коли набуття відбулось у зв`язку з договором, але не на виконання договірних умов. Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 02.10.2013 у справі № 6-88цс13, від 02.09.2014 у справі № 910/1620/13, від 14.10.2014 у справі №922/1136/13 та від 25.02.2015 у справі № 910/1913/14, від 02.02.2016 у справі №6-3090цс15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.03.2018 у справі №904/5844/17.

Положення глави 83 застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз вказаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень статей 1212, 1213 Цивільного кодексу України (правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 24.09.2016 у справі № 6-122цс14).

Таким чином, сплачена до Державного бюджету України сума виконавчого збору після того, як підстава такого перерахування відпала (зокрема у разі скасування постановою Верховного Суду від 11.11.2020 постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020), підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь платника згідно зі статтею 1212 Цивільного кодексу України як така, що утримується у бюджеті без достатньої правової підстави.

Аналогічній висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 у справі №910/5880/21.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки підстава на якій позивачем була сплачена сума виконавчого збору у розмірі 1 952 586,00 грн. скасована в судовому порядку, то такі кошти утримуються у бюджеті без достатньої правової підстави, у розумінні статті 1212 Цивільного кодексу України, а відтак сума у розмірі 1 952 586,00 грн. підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

Стосовно заперечень відповідачів суд звертає увагу на те, що аналогічні спірним правовідносини вже були предметом дослідження Великою Палатою Верховного Суду у справі №910/5880/21 та у постанові від 08.08.2023 зазначено наступне.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (абзаци перший і п`ятий пункту 5 розділу І Порядку №787).

У випадках, встановлених Конституцією України та законом, особа має право звернутися за захистом цивільного права та інтересу до органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування (частина друга статті 17 Цивільного кодексу України). Рішення, прийняте зазначеними органами щодо захисту цивільних прав та інтересів, не є перешкодою для звернення за їх захистом до суду (абзац другий частини третьої статті 17 Цивільного кодексу України).

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частини перша та друга статті 1212 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з Державного бюджету України на користь позивача безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 1 952 586,00 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача 1.

Враховуючи вкладене та керуючись ст. 86, 129, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Промоборонекспорт" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36, код 25662328) 1 952 586 (один мільйон дев`ятсот п`ятдесят дві тисячі п`ятсот вісімдесят шість) грн. безпідставно набутих коштів.

3. Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110, код 34967593) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Промоборонекспорт" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36, код 25662328) 29 289 (двадцять дев`ять тисяч двісті вісімдесят дев`ять) грн. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 19.01.2026

Суддя О.М.Ярмак