ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2014/25

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелі-Флай»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «СОТИ»

про стягнення 688 360,66 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «СОТИ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелі-Флай»

про стягнення 1 035 580,65 грн. (уточнено до 1 016 403,23 грн.)

Суддя Т.П. Карпечкін

За участю представників:

Від позивача (відповідача за зустрічним): не з`явився;

Від відповідача (позивача за зустрічним): Буняк Ю.І.

Обставини справи:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелі-Флай» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «СОТИ» про стягнення 688 360,66 грн. та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «СОТИ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелі-Флай» про стягнення 1 035 580,65 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.06.2025 відкрито провадження у справі № 911/2014/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелі-Флай» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «СОТИ» про стягнення 688 360,66 грн., за правилами загального позовного провадження. Сторони належним чином повідомлені про дане судове провадження.

В ході підготовчого провадження у справі № 911/2014/25 судові засідання відкладались з метою з`ясування усіх обставин, передбачених ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач подав відзив на позов, у якому позовні вимоги заперечував та подав зустрічну позовну заяву.

Зокрема, у справі заявлено про стягнення передплачених коштів, на які послуги не надано у зв`язку з достроковим припиненням сторонами договірних відносин за взаємною згодою. Відповідач у заперечення позовних вимог посилається на порушення позивачем обов`язку щодо належного повернення обладнання з оренди після припинення договору і в зустрічному позові просить стягнути з позивача, як Орендаря, неустойку на підставі ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України у розмірі подвійної орендної плати, відповідно, вимоги за первісним і зустрічним позовами стосуються одних і тих же правовідносин, результат вирішення зустрічного позову впливає на результат вирішення первісного позову.

В ході підготовчого провадження позивачем за зустрічним позовом подано заяву про зменшення та заяву про збільшення розміру зустрічних позовних вимог.

За наслідками підготовчого провадження у справі позивач позовні вимоги за первісним позовом підтримав, заперечував проти зустрічного позову. Відповідач проти первісного позову заперечував, підтримав вимоги за зустрічним позовом. Також сторони зазначили про те, що ними повідомлено про всі відомі обставини справи, та надані суду всі наявні у них докази.

На виконання вимог ч. 1 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України судом під час підготовчого провадження у справі № 911/2014/25 вирішено питання та вчинено усі дії, необхідні для підготовки справи до розгляду по суті.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.10.2025.

Розгляд справи по суті відкладався на 05.11.2025, оголошувалась перерва в розгляді справи до 19.11.2025, розгляд справи по суті відкладався на 01.12.2025 та оголошувалась перерва в розгляді справи до 03.12.2025 у зв`язку з обставинами, які підпадають під випадки, наведені у ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

У судове засідання 03.12.2025 представник позивача не з`явився, в ході розгляду спору позовні вимоги за первісним позовом підтримував, заперечував проти зустрічного позову. Відповідач проти первісного позову заперечував, підтримав вимоги за зустрічним позовом.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 03.12.2025 судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, Товариством з обмеженою відповідальністю «Гелі-Флай» подано позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «СОТИ» 688 360,66 грн., з яких 642 060,00 грн. неповернутої передплати, 36 752,96 грн. інфляційних втрат та 9 547,70 грн. трьох процентів річних.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «СОТИ» у зустрічному позові заявлено про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелі-Флай» 1 035 580,65 грн. неустойки у розмірі подвійної орендної плати у зв`язку з неповерненням майна з оренди.

В обґрунтування вимог за первісним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Гелі-Флай» зазначає, що 01.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «СОТИ» (Орендодавець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІ-ФЛАЙ» (Орендар, позивач) було укладено Договір оренди обладнання № 01/05/2024-СОТ (надалі Договір).

Відповідно до умов пункту 1.1 Договору Орендодавець зобов`язався передати, а Орендар прийняти в строкове, тимчасове, платне володіння та користування обладнання, перелік, кількість, оціночна вартість та вартість оренди, визначена і погоджена Сторонами, який наведений у Додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього Договору (надалі Об`єкт оренди), а також сплачувати Орендодавцю орендну плату.

Щомісячна орендна плата за користування Об`єктом оренди становить 71 340,00 грн з ПДВ (пункт 2.1 Договору).

Відповідно до п. 2.3 Договору орендна плата за перший місяць оренди сплачується протягом 10 (десяти) днів з дати підписання Договору. Орендна плата за кожний наступний місяць оренди вноситься в якості передоплати до 10 числа місяця оренди.

Відповідно до 2.4 Договору внесення орендної плати достроково дозволяється. У разі внесення орендної плати достроково вартість оренди не змінюється за термін сплачений достроково і може бути переглянутий виключно з періоду, за який не сплачена. Розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті України за реквізитами, вказаними в цьому Договорі.

У пункті 2.5 Договору Сторони погодили, що термін оренди обладнання становить 5 років. У разі відмови від оренди зі сторони Орендаря, останній має сплатити недоотримані суми оренди.

Відповідно до пункту 5.1 Договору Об`єкт оренди передається Орендодавцем Орендарю в оренду протягом 10 робочих днів з дати сплати авансового платежу за оренду відповідно до цього Договору. Передача Обладнання здійснюється на підставі Акту приймання-передачі в оренду, в якому вказується найменування кожного Об`єкту оренди, номенклатура, заводські номери та кількість, а також недоліки Об`єкту оренди у разі їх наявності.

Пунктом 5.2 Договору Сторони передбачили, що Об`єкт оренди повертається Орендодавцю протягом 3 (трьох) днів з дати закінчення строку оренди, а в разі дострокового припинення цього Договору або його розірвання в той же строк з дати припинення чи розірвання цього Договору, на підставі Акту приймання-передачі з оренди, в якому вказується найменування кожного Об`єкту оренди, номенклатура, заводські номери та кількість, а також недоліки Об`єкту оренди у разі їх наявності.

Відповідно до пункту 5.3 Договору строк оренди починає перебіг з дати підписання Сторонами Договору та закінчується через 5 років.

Також, у пункті 8.2 Договору встановлено, що він вважається укладеним та набуває чинності з дати підписання його обома сторонами і діє до 31 грудня 2029 року.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору Сторони визначили наступний Перелік обладнання, яке є Об`єктом оренди та передається в оренду для виконання ремонту авіаційних компонентів:

1) стенд, заводський номер М6365/067;

2) стенд, заводський номер М6365/053;

3) стенд, заводський номер М6365/017;

4) стенд, заводський номер М6365/015;

5) стенд, заводський номер М6360/890;

6) стенд, заводський номер М6352/003;

7) стенд гідравлічного демпфера, заводський номер М6365/080;

8) підставка, заводський номер Т6350-3233.

31.05.2024 Сторони підписали Акт приймання-передачі в оренду № 1, згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у оренду зазначене вище обладнання.

За період користування визначеним Договором обладнанням Орендар перерахував Орендодавцю в якості оплати за 15 місяців оренди загалом суму у розмірі 1 070 100,00 грн. платежами від 02.08.2024 (214 020,00 грн.) та від 27.08.2024 (856 080,00 грн.).

03.12.2024 Сторони уклали Договір про припинення договору оренди обладнання від 01 травня 2024 року № 01/05/2024-СОТ (надалі Договір про припинення).

Відповідно до пункту 1 Договору про припинення за згодою сторін Орендар 03.12.2024 повертає Орендодавцеві все обладнання, яке було передано йому згідно з актом від 31.05.2024 № 1 по Договору оренди, шляхом його завантаження на направлений Орендодавцем за адресою Орендаря транспорт, а Орендодавець 03 грудня 2024 року повертає Орендарю на його розрахунковий рахунок суму попередньої плати у розмірі 642 060,00 грн., отриману Орендодавцем від Орендаря згідно вищезазначеного Договору оренди.

У пункті 3 Договору про припинення Сторони також визначили, що у зв`язку із поверненням обладнання Договір оренди вважається припиненим із дати повернення обладнання.

Зазначений Договір про припинення скріплений підписати та печатками уповноважених представників обох зі Сторін Договору.

03.12.2024 Сторони також підписали Акт приймання-передачі з оренди, яким засвідчили факт повернення Орендарем з оренди згідно Договору оренди та прийняття Орендодавцем обладнання, що за переліком, наведеним у Додатку 1 до Договору із зауваженнями щодо наявності недоліків. Разом із обладнанням, була повернена вся наявна технічна документація (п. 2 Акту). Також у пункті 3 Акту вказано, що Сторони не мають одна до одної претензій по Договору.

Однак, з 03.12.2024 і до цього часу визначена пунктом 1 Договору про припинення сума у розмірі 642 060,00 грн. відповідачем позивачу повернена не була.

Позивач вважає, що з 04.12.2024 має місце прострочення відповідача щодо повернення 642 060,00 грн. на підставі пункту 1 Договору про припинення.

У зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку щодо повернення передплачених коштів, на які послуги з оренди не надавались та про повернення відповідної суми сторони досягли домовленості у п. 1 Договору про припинення, позивач подав позов про стягнення відповідної суми боргу.

Частиною 2 статті 570 Цивільного кодексу України визначено, що якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, відповідно до положень чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). На відміну від завдатку аванс - це спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції. Аванс сплачується боржником у момент настання обов`язку платити та виконує функцію попередньої оплати.

Тобто, у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19.

Оскільки переплата за Договором виникла саме у зв`язку зі сплатою орендної плати авансом згідно з умовами Договору, авансові платежі за ненадані послуги підлягають поверненню у випадку припинення зобов`язання, починаючи з дати, коли послуги з оренди за Договором вже не надавалися відповідачем.

Крім того, відповідно до положень частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові КГС від 26.05.2022 зазначено, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої палати ВС від 19.06.2019 у справах №№ 703/2718/16-ц та 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.

За змістом ст.ст. 509, 524, 533-535 і 625 Цивільного кодексу України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

При цьому, зауважив Касаційний Господарський Суд, у ст. 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

У зв`язку із порушенням відповідачем виконання грошового зобов`язання з повернення передплачених коштів у визначені п. 1 Договору про припинення строки, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача 36 752,96 грн. інфляційних та 9 547,70 грн. 3% річних за період прострочення з 04.12.2024.

У ході розгляду спору відповідач подав відзив на позов, у якому позовні вимоги заперечував. В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що 03.12.2024 сторонами підписано Акт приймання-передачі обладнання з оренди, у пункті 7 якого щодо стенду гідравлічного демпфера M6365/080 зафіксовано, що: «*стенд видозмінений, отримані двигуни, ВІДСУТНІ запчастини: *Оригінальна платформа; додаткові платформи; редукторний вузол (редуктор, муфта, вал, платформа для редуктора, платформа кріплення вала); кривошип; шатун; тарирувальний гідроциліндр (1 шт). А також були інші недоліки майна (п. 5 Акту).

У зв`язку з чим, відповідач вважає, що позивачем, як Орендарем, не виконано зобов`язання з повернення майна з оренди.

Згідно ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідач стверджує, що у зв`язку з невиконанням позивачем обов`язку з повернення всього обладнання з оренди, відповідач на підставі ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України зупинив виконання свого зустрічного зобов`язання з повернення коштів та на підставі ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення повернення речі.

Одночасно з відзивом на позов відповідачем подано зустрічний позов, у якому заявлено про стягнення з позивача (Орендаря) неустойки за невиконання обов`язку повернути майно з оренди у сумі 1 035 580,65 грн.

В обґрунтування вимог за зустрічним позовом позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) зазначає, що як передбачено п. 2.1 Договору оренди, щомісячна орендна плата за користування Об`єктом оренди становить 71 340 грн.

У п. 1 додатку 1 до Договору оренди сторони погодили загальний розмір орендної плати щодо всього переліку обладнання, як єдиного Об`єкту оренди, що відповідає розміру орендної плати у Договорі 71 340 грн/міс.

Позивач за зустрічним позовом стверджує, що в даному випадку Орендар прийняв і повинен був повернути весь перелік Обладнання з оренди одночасно і лише з цього моменту зобов`язання вважається виконаним належним чином.

За твердженням відповідача, оскільки Орендар не повернув усе обладнання (зокрема, стенд гідравлічного демпфера), що зафіксовано сторонами в Акті від 03.12.2024, це є порушенням п. 1 Договору про припинення оренди та ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України і є підставою для нарахування передбаченої ч. 2 ст.785 Цивільного кодексу України неустойки на вартість оренди всього обладнання.

У зв`язку з чим, позивач за зустрічним позовом нарахував та заявив до стягнення з відповідача за зустрічним позовом (Орендаря) неустойку у подвійному розмірі орендної плати за Договром із дати неповернення майна 03.12.2024 по дату подання зустрічного позову 11.07.2025 в сумі 1 035 580,65 грн.

В ході підготовчого провадження позивачем за зустрічним позовом подано заяви про зменшення та заяву про збільшення розміру зустрічних позовних вимог. У заяві про зменшення позовних вимог від 20.08.2025 позивач за зустрічним позовом просив стягнути 862 983,87 грн. неустойки за період з 03.12.2024 по 11.07.2025. У заяві про збільшення позовних вимог від 20.08.2025 позивач за зустрічним позовом просив стягнути 1 016 403,23 грн. неустойки за період з 03.12.2024 по 20.08.2025.

В ході розгляду спору судом, з урахуванням пояснень та заперечень сторін, досліджено та встановлено наступне.

Відповідно до пункту 1 Акту № 1 приймання-передачі обладнання в оренду від 31.05.2024 Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду відповідно до умов Договору наступне обладнання, яке є Об`єктом оренди:

1. стенд, заводський номер М6365/067, у кількості - 1 шт.;

2. стенд, заводський номер М6365/053, у кількості - 1 шт.;

3. стенд, заводський номер М6365/017, у кількості - 1 шт.;

4. стенд, заводський номер М6365/015, у кількості - 1 шт.;

5. стенд, заводський номер М6360/890, у кількості - 1 шт.;

6. стенд, заводський номер М6352/003, у кількості - 1 шт.;

7. стенд гідравлічного демпфера, зав. номер М6365/080, у кількості - 1 шт.;

8. підставка, заводський номер Т6350-3233, у кількості - 1 шт.

При цьому, відповідно до пункту 1 підготовленого самим Орендодавцем Акту приймання-передачі з оренди від 03.12.2024, Орендар повернув з оренди згідно Договору оренди, а Орендодавець прийняв таке обладнання:

1. стенд, заводський номер М6365/067, у кількості - 1 шт.;

2. стенд, заводський номер М6365/053, у кількості - 1 шт.;

3. стенд, заводський номер М6365/017, у кількості - 1 шт.;

4. стенд, заводський номер М6365/015, у кількості - 1 шт.;

5. стенд, заводський номер М6360/890, у кількості - 1 шт.;

6. стенд, заводський номер М6352/003, у кількості - 1 шт.;

7. стенд гідравлічного демпфера, зав. номер М6365/080, у кількості - 1 шт.;

8. підставка, заводський номер Т6350-3233, у кількості - 1 шт.

У відповідному Акті про повернення обладнання з оренди від 03.12.2024 наявний опис недоліків щодо пункту 5 - Стенд, заводський номер М 6360/890, де зазначено про відсутність приспособи для закручування горизонтальних гайок, а також щодо пункту 7 - Стенду гідравлічного демпфера, заводський номер М6365/080, де зазначено, що «*Стенд видозмінений, отримані двигуни, відсутні: запчастини». Нижче під підписами Сторін на акті також наявний наступний напис: «*оригінальна платформа; додаткові платформи; редукторний вузол (редуктор, муфта, вал, платформа для редуктора, платформа кріплення вала; кривошип; шатун; тарирувальний гідроциліндр (1 шт)».

Орендодавцем у відповідному Акті про повернення обладнання з оренди від 03.12.2024 наведено недоліки повернутого обладнання (стенду гідравлічного демпфера), при цьому відповідний стенд гідравлічного демпфера прийнято Орендодавцем у видозміненому вигляді (з відповідними зауваженнями). Наведені обставини виключають підстави для висновків про відсутність відповідних позицій обладнання.

Найменування та кількість одиниць, що були передані в оренду, ідентичні до найменування та кількості одиниць обладнання, яке було повернуто 03.12.2024. Відповідний Акт підписано сторонами і такий Акт засвідчує факт приймання-передачі обладнання з оренди.

Наведені обставини свідчать, що обладнання було повернуто Орендарем з оренди за Актом від 03.12.2024 в тій же кількості, що і передавалось в оренду, але з недоліками щодо певних позицій обладнання, які зафіксовані сторонами і Орендодавець погодився прийняти обладнання (стенд гідравлічного демпфера) у відповідному стані.

Таким чином, має місце спір щодо стану повернутого обладнання, а не щодо факту неповернення усього обладнання з оренди.

При цьому, як пояснив Орендар, обладнання передавалось в оренду не у новому стані та для забезпечення можливості його використовувати за призначенням потребувало ремонту, у зв`язку з чим, ТОВ «Гелі-Флай» було змушене проводити такий ремонт, з чим і пов`язаний змінений стан стенду.

В той же час, відповідні деталі (запчастини) були наявні у Орендаря і ТОВ «Гелі-Флай» листами від 09.06.2025 та від 13.06.2025 зверталось до ТОВ «ВКФ «СОТИ» із пропозицією організувати повернення відповідних деталей (запчастин) з метою врегулювання спірної ситуації між Сторонами. Однак, відповідна пропозиція не була підтримана Орендодавцем.

Пунктом 5.1 Договору оренди передбачено, що передача Обладнання здійснюється на підставі Акту приймання-передачі в оренду (Додаток №2), в якому вказується найменування кожного Об`єкту оренди, номенклатура, заводські номери та кількість, а також недоліки Об`єкту оренди у разі їх наявності.

За умовами Договору оренди в користування передавалась не одна річ, а перелік окремих речей, які не є складною річчю чи складовими частинами комплекту. Кожне обладнання із перерахованих, не пов`язане із іншим обладнанням, є самостійними виробами, окремо взяте на баланс та закуповувались за окремим переліком із окремою вартістю Орендодавцем, про свідчить копія наданої ним Прибуткової накладної № 1715 від 31.05.2024 та Довідки про балансову вартість.

Наведені обставини також свідчать про безпідставність посилання відповідача за первісним позовом право при тримання виконання зустрічного зобов`язання відповідно до ст. 538 Цивільного кодексу України, оскільки обладнання повернуто з оренди за Актом від 03.12.2024 і таке повернення прийнято Орендодавцем. З 8 одиниць повернутого обладнання лише щодо 2 одиниць встановлено недоліки, обладнання прийнято Орендодавцем і знаходиться у нього, що виключає твердження про неповернення обладнання, тим більше в повному обсязі.

Суд вважає неспроможним аргумент позивача за зустрічним позовом, що нарахування проведено на всю вартість оренди всіх одиниць обладнання лише з тієї підстави, що ним у Договорі не було визначено вартість оренди кожної одиниці обладнання.

В будь-якому випадку, обладнання повернуто з оренди і прийнято Орендодавцем і знаходиться у нього, тому відсутні підстави для нарахування неустойки на підставі ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України визначено, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Враховуючи, що майно повернуто Орендарем з оренди і таке майно прийнято Орендодавцем, що засвідчено відповідним Актом приймання-передачі від 03.12.2024, відсутні підстави стверджувати про невиконання обов`язку щодо повернення речі та вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Натомість, фактично має місце спір щодо недоліків повернутого майна, що з врахуванням факту складення та підписання Акту приймання-передачі від 03.12.2024, не підпадає під кваліфікацію правовідносин за ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України.

Крім того, про безпідставність позиції позивача за зустрічним позовом свідчить і той факт, що з усього переліку обладнання, яке складається з окремих елементів, суттєві недоліки встановлені лише щодо однієї позиції та незначні недоліки ще стосовно однієї позиції, що виключає підстави для висновку про неповернення всього майна з оренди.

Оскільки ступінь та обсяг недоліків обладння, за умови його прийняття з оренди Орендодавцем та складення відповідного Акту приймання-передачі від 03.12.2024 (з застереженнями) не свідчить про прострочення повернення майна з оренди і ступінь таких недоліків жодним чином не впливає на кваліфікацію правовідносин за ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, відповідні недоліки не підлягають детальному дослідженню у межах даної справи. Відповідні обставини мають значення і підлягають дослідженню по суті вимог про відшкодування шкоди.

Наведені відповідачем у відзиві обставини та опитування стосуються недоліків повернутого з оренди майна, обставин та розміру завданої такому майну шкоди, які підпидають під правову кваліфікацію, відмінну від вимог, заявлених у зустрічному позові.

Таким чином, оскільки у зустрічному позові заявлено про стягнення неустойки за неповернення майна з оренди, що спростовано матеріалами справи, обставини щодо недоліків та обсягу завданої майну шкоди не впливають на відповідну правову кваліфікацію і є самостійними підставами, які не заявлені у справі і не підлягають дослідженню.

З огляду на наведені обставини, позовні вимоги за зустрічним позовом безпідставні та необґрунтовані, відповідачем за зустрічним позовом спростовані, тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до умов пункту 1 Договору про припинення Сторони домовились, що за згодою сторін Орендар 03.12.2024 повертає Орендодавцеві все обладнання, яке було передано йому згідно з актом від 31.05.2024 № 1 по Договору оренди, шляхом його завантаження на направлений Орендодавцем за адресою Орендаря транспорт, а Орендодавець 03.12.2024 повертає Орендарю на його розрахунковий рахунок суму попередньої оплати у розмірі 642 060,00 (шістсот сорок дві тисячі шістдесят) гривень 00 копійок, отриману Орендодавцем від Орендаря згідно вищезазначеного Договору оренди.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відносини найму регулюються відповідними статтями Цивільного кодексу України, зокрема статтею 759 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частин 1-2, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Оскільки сторони дійшли згоди припинити орендні правовідносини за Договором оренди обладнання № 01/05/2024-СОТ шляхом укладенні відповідного Договору про припинення, у якому сторони врегулювали умови припинення орендних відносин. За умовами пункту 1 Договору про припинення за згодою сторін Орендар 03.12.2024 повертає Орендодавцеві все обладнання, яке було передано йому згідно з актом від 31.05.2024 № 1 по Договору оренди, шляхом його завантаження на направлений Орендодавцем за адресою Орендаря транспорт, а Орендодавець 03.12.2024 повертає Орендарю на його розрахунковий рахунок суму попередньої плати у розмірі 642 060,00 грн., отриману Орендодавцем від Орендаря згідно вищезазначеного Договору оренди.

У пункті 3 Договору про припинення Сторони також визначили, що у зв`язку із поверненням обладнання Договір оренди вважається припиненим із дати повернення обладнання.

Оскільки, Орендарем виконано зобов`язання за п. 1 Договору про припинення, повернуто обладнання з оренди на підставі Акту від 03.12.2024, Орендодавець мав повернути Орендарю залишок передплачених коштів, на які оренда не відбулась.

Однак, відповідачем за первісним позовом порушено зобов`язання з повернення позивачу 642 060,00 грн. невикористаної попередньої плати, що відповідачем не спростовано.

Відтак, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується існування простроченої заборгованості відповідача перед позивачем за первісним позовом у сумі 642 060,00 грн. невикористаної попередньої плати, що відповідачем не спростовано, позовні вимоги за первісним позовом про стягнення з відповідача на користь позивача 642 060,00 грн. основного боргу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню.

У зв`язку із порушенням відповідачем виконання грошового зобов`язання з повернення передплачених коштів у визначені п. 1 Договору про припинення строки, позивачем правомірно нараховано на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 36 752,96 грн. інфляційних та 9 547,70 грн. 3% річних за період прострочення з 04.12.2024. Відтак, відповідні позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними у розумінні ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом доведені та обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Вимоги за зустрічним позовом задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору за подання первісного позову у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача за первісним позовом у повному обсязі. Судові витрати за зустрічним позовом відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 129, 233, 236-241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги за первісним позовом задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «СОТИ» (08141, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське, вул. Господарська, буд. 7-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелі-Флай» (21034, Вінницька обл., Вінницький р-н, місто Вінниця, вул. Мазепи Гетьмана, будинок 6, ) 642 060,00 грн. передплачених коштів, 36 752,96 грн. інфляційних, 9 547,70 грн. 3% річних та 8 260,33 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 06.02.2026.

Суддя Т.П. Карпечкін