ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 м. Дніпро Справа № 908/1211/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді-доповідача Паруснікова Ю.Б.,

суддів: Верхогляд Т.А., Іванова О.Г.,

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційні скарги фізичної особи-підприємця Гарабзєєва Артура Вікторовича та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейний 26А» на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2025 у справі № 908/1211/25 (суддя Мірошниченко М.В.), повний текст рішення складено 18.08.2025

за позовом фізичної особи-підприємця Гарабзєєва Артура Вікторовича, м. Запоріжжя

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейний 26А», м. Запоріжжя

про усунення перешкод в користуванні майном, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

ФОП Гарабзєєв А.В. звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до ОСББ «Ювілейний 26А» про усунення перешкод у користуванні підвалом будинку № 26А по пр. Ювілейний у м. Запоріжжі. Позивач просить зобов`язати відповідача надати доступ до підвалу для обслуговування інженерних систем його нежитлового приміщення № 35, не чинити перешкод у користуванні та надати комплект ключів від дверей і решітки підвалу.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.08.2025 позов задоволено частково. Усунено перешкоди в користуванні спільним майном і допоміжним приміщенням (підвалом), що знаходиться в будинку 26А по пр. Ювілейному у м. Запоріжжі шляхом зобов`язання ОСББ «Ювілейний 26А» надати ФОП Гарабзєєву Артуру Вікторовичу доступ до підвалу для обслуговування, користування, ремонту та утримання системи теплопостачання нежитлового приміщення № 33, що належить останньому, та зобов`язано не чинити перешкод ФОП Гарабзєєву Артуру Вікторовичу в користуванні вказаним приміщенням підвалу.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСББ «Ювілейний 26А» на користь ФОП Гарабзєєва Артура Вікторовича суму 3028,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 21.08.2025 у задоволенні заяви ОСББ «Ювілейний 26А» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/1211/25 - відмовлено.

Крім того, додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 21.08.2025 заяву ФОП Гарабзєєва Артура Вікторовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/1211/25 - задоволено.

Стягнуто з ОСББ «Ювілейний 26А» на користь ФОП Гарабзєєва Артура Вікторовича суму 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

2. Короткий зміст вимог апеляційних скарг та їх узагальнені доводи.

Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції ОСББ «Ювілейний 26А» оскаржує їх в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду і просить:

- скасувати оскаржуване рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2025 по справі № 908/1211/25 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову ФОП Гарабзєєва Артура Вікторовича до ОСББ «Ювілейний 26А». В іншій частині рішення залишити без змін;

- скасувати додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 21.08.2025 по справі № 908/1211/25, яким було відмовлено у задоволенні заяви ОСББ «Ювілейний 26А» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу;

- ухвалити постанову, якою задовольнити заяву ОСББ «Ювілейний 26А» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу;

- скасувати додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 21.08.2025 по справі № 908/1211/25. яким було задоволено заяву ФОП Гарабзєєва Артура Вікторовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/1211/25.

В апеляційній скарзі ОСББ «Ювілейний 26А» зазначає, що рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2025 та додаткові рішення від 21.08.2025 ухвалені з істотним порушенням норм матеріального і процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам і зібраним доказам.

Апелянт наголошує, що суд першої інстанції не здійснив безпосереднього дослідження доказів, поклав у основу рішення документи, які не були оглянуті у судовому засіданні, а також неправомірно врахував докази, подані позивачем після закриття підготовчого провадження без поновлення процесуальних строків та без ухвалення відповідного рішення.

Судом, на думку апелянта, порушено принципи змагальності та оцінки доказів, оскільки докази та доводи відповідача фактично не досліджувалися і були відхилені без належної мотивації.

Крім того, апеляційна скарга містить доводи про неправильне застосування норм матеріального права, зокрема законодавства про спільну сумісну власність у багатоквартирному будинку та житлово-комунальні послуги. Апелянт зазначає, що підвальне приміщення є спільним майном співвласників будинку, порядок користування яким може встановлюватися виключно рішенням зборів співвласників, тоді як суд безпідставно фактично надав позивачу виключне право доступу до підвалу, що порушує права інших співвласників і суперечить Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та підзаконним актам, які передбачають зберігання ключів від підвалу у виконавця послуг.

Апелянт також вказує на відсутність доказів реального порушення прав позивача, недоведеність обставин щодо перешкоджання доступу саме з боку ОСББ, а також на ігнорування судом преюдиціальних обставин, встановлених рішенням у справі № 908/2938/24, яке набрало законної сили.

Окремо в апеляційній скарзі зазначено про неправильний розподіл судових витрат: попри часткове задоволення позову, суд першої інстанції безпідставно поклав усі судові витрати на відповідача, необґрунтовано поновив позивачу строк на подання заяви про стягнення витрат на правничу допомогу без належних доказів поважності причин, відмовив ОСББ у стягненні витрат на професійну правничу допомогу та одночасно задовольнив відповідну заяву позивача з порушенням вимог статей 124, 126 і 129 ГПК України.

У сукупності наведене, на переконання апелянта, свідчить про однобокий та необ`єктивний розгляд справи, у зв`язку з чим оскаржувані рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові та належного перерозподілу судових витрат.

ФОП Гарабзєєв А.В. в апеляційній скарзі висловлює свою незгоду з рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.08.2025 у справі № 908/1211/25 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про надання позивачу комплекту ключів від замкнених дверей та решітки підвалу.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено належними доказами факт вчинення відповідачем перешкод у користуванні позивачем спільним майном будинку, зокрема шляхом встановлення замків на вході до підвалу та фактичного зосередження ключів виключно у голови ОСББ. Ці обставини підтверджуються актами Концерну «Міські теплові мережі», листами органів місцевого самоврядування, позицією самого відповідача, а також матеріалами кримінального провадження за фактом самоправства, в якому позивача визнано потерпілим.

Попри встановлення факту порушення відповідачем прав позивача, місцевий господарський суд безпідставно відмовив у застосуванні обраного позивачем способу захисту, який є єдиним ефективним та таким, що реально відновлює порушене право. За відсутності у позивача ключів від підвалу доступ до нього фактично залишається неможливим, а отже виконання рішення суду в частині усунення перешкод є формальним і не забезпечує реального поновлення прав позивача.

Відмова у наданні ключів суперечить нормам цивільного законодавства щодо спільної сумісної власності (статті 382, 386, 391 ЦК України), Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а також усталеній практиці Верховного Суду (постанова від 20.11.2023 у справі № 397/355/22, від 18.11.2024 у справі № 727/8103/23), згідно з якою позбавлення співвласника можливості самостійного доступу до спільного майна розцінюється як перешкоджання у користуванні таким майном.

Крім того, часткове задоволення позову призводить до правової невизначеності у відносинах сторін, створює передумови для повторного судового спору та не відповідає критеріям ефективного способу судового захисту, визначеним у практиці Великої Палати Верховного Суду (постанова від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20, від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц, від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19, від 22.09.2022 у справі № 462/5368/16-ц та інш.) та Європейського суду з прав людини. Резолютивна частина рішення у чинній редакції не містить чіткого механізму виконання і фактично не може бути примусово виконана.

Отже, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, неповно оцінив обставини справи та дійшов помилкового висновку щодо достатності обраного позивачем способу захисту.

У зв`язку з наведеним позивач просить апеляційний суд частково скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2025 в частині відмови у задоволенні вимоги про надання ключів та ухвалити нове рішення, яким зобов`язати ОСББ «Ювілейний 26А» надати позивачу комплект ключів від замкнених дверей та решітки підвалу, поклавши судові витрати на відповідача.

3. Короткий зміст вимог відзиву на апеляційну скаргу та узагальнені доводи.

У відзиві на апеляційну скаргу ФОП Гарабзєєв А.В. просить відмовити ОСББ «Ювілейний 26А» у задоволенні апеляційної скарги останнього, як безпідставної та такої, що ґрунтується на формальних і помилкових твердженнях.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив усі докази, надав сторонам можливість реалізувати процесуальні права, а доводи про «недослідження доказів» є загальними й не конкретизованими. Позов задоволено по суті усунено перешкоди у користуванні спільним майном (підвалом), тоді як відмова стосувалася лише похідного способу виконання рішення (надання ключів), що не впливає на правильність покладення всього судового збору на Відповідача.

Посилання ОСББ на Закон України «Про житлово-комунальні послуги» є хибними, оскільки спір не стосується надання комунальних послуг, а регулюється нормами права власності, ЦК України та Закону про ОСББ. При цьому встановлено, що інженерні мережі Позивача є відокремленими та розміщені у підвалі, доступ до якого незаконно обмежено саме ОСББ «Ювілейний 26А».

Аргументи відповідача про можливе порушення прав інших співвласників носять суто припущений характер і не підтверджені жодними доказами.

Посилання відповідача на наявність іншої судової справи з нібито преюдиціальними обставинами, встановленими рішенням у справі № 908/2938/24, не мають преюдиціального значення з огляду на відмінність сторін, предмета спору та доказової бази.

Витрати позивача, понесені на правничу допомогу є документально підтвердженими, співмірними та підлягають відшкодуванню. У зв`язку з цим рішення суду першої інстанції в оскарженій частині є законним та обґрунтованим і має бути залишене без змін.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

14.06.2016 у багатоквартирному житловому будинку № 26А по пр. Ювілейний у м. Запоріжжя було створено та зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейний 26А» (ідентифікаційний код 40569093), яке відповідно до законодавства здійснює управління та утримання спільного майна будинку.

Позивач є власником нежитлового приміщення № 35 першого поверху (літ. А-9) у вказаному будинку на підставі договору купівлі-продажу № 3094 від 28.08.2007, здійснює у ньому господарську діяльність (магазин «Сімба») та є співвласником спільного майна будинку.

На підставі рішень органу місцевого самоврядування, технічних умов Концерну «Міські теплові мережі» та акта прийняття об`єкта в експлуатацію від 12.06.2008 позивач облаштував відокремлену систему теплопостачання свого нежитлового приміщення, точка підключення якої знаходиться в підвалі будинку, що підтверджено актами обстеження 04.02.2016 та 20.12.2023, листами Концерну «Міські теплові мережі» і Департаменту ЖКГ Запорізької міської ради.

Судом першої інстанції встановлено, що запірна арматура на відгалуженні системи теплопостачання магазину перебуває в аварійному стані, а відповідач в особі голови правління ОСББ «Ювілейний 26А» неодноразово не надавав доступу до підвального приміщення для обстеження, ремонту та заміни аварійної запірної арматури на відгалуженні системи теплопостачання позивача, про що складені акти недопуску від 17.12.2024 та 22.01.2025, відповідними листами виконавця послуг теплопостачання та актом від 18.12.2024 про невідповідність подачі теплоносія нормативам, що власне і є предметом виникнення спору по даній справі.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ратифікованого Законом України від 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України).

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).

Згідно з пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

Згідно із ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території.

Відповідно до ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Згідно зі ст. 1 Закону про ОСББ об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Ухвалюючи рішення у справі № 908/1211/25, судом першої інстанції правильно встановлено, що спірні правовідносини є господарськими та виникли з приводу реалізації ФОП Гарабзєєвим Артуром Вікторовичем права користування спільним майном співвласників багатоквартирного будинку № 26А по пр. Ювілейний у м. Запоріжжі, а саме підвальним приміщенням, у якому розміщене його власне майно відокремлена система теплопостачання нежитлового приміщення.

За результатами розгляду справи місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову, визнав належним та ефективним способом захисту зобов`язання ОСББ «Ювілейний 26А» надати позивачу доступ до підвального приміщення для обслуговування, користування, ремонту та утримання системи теплопостачання нежитлового приміщення № 33 і не чинити перешкод у такому користуванні, відмовивши в решті вимог (щодо системи каналізації та надання комплекту ключів) через відсутність доказів права власності та невідповідність обраного способу захисту закону.

Колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та перевіривши правильність застосування норм матеріального і процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на таке.

Суд апеляційної інстанції встановив, що місцевий господарський суд повно та всебічно з`ясував обставини справи, надав належну правову оцінку поданим доказам у їх сукупності відповідно до вимог статей 73 79, 86 ГПК України та ухвалив рішення з дотриманням принципів змагальності, диспозитивності й рівності сторін.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач як власник нежитлового приміщення та співвласник спільного майна багатоквартирного будинку має гарантоване законом право користування допоміжними приміщеннями, зокрема підвалом, у межах, необхідних для експлуатації належного йому майна.

Встановлені обставини систематичного недопуску позивача до підвального приміщення для обслуговування відокремленої системи теплопостачання свідчать про протиправне створення відповідачем перешкод у здійсненні права користування, що обґрунтовано кваліфіковано судом першої інстанції як підстава для застосування способу захисту, передбаченого ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Колегія суддів відхиляє доводи ОСББ про відсутність у позивача права доступу до підвалу без згоди загальних зборів співвласників, оскільки такі доводи ґрунтуються на помилковому ототожненні повноважень щодо розпорядження спільним майном із правом співвласника на його використання. Положення Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» не надають ОСББ повноважень обмежувати співвласника в користуванні спільним майном за відсутності визначених законом підстав.

Посилання апелянта на недослідження судом першої інстанції наявних в матеріалах справи доказів та покладення в основу рішення документів, які нібито не оглядалися в судовому засіданні, є безпідставними, оскільки судом першої інстанції всі необхідні для розгляду справи та долучені до матеріалів справи докази були належним чином досліджені.

Доводи апелянта щодо формального відхилення доказів і пояснень відповідача спростовуються мотивувальною частиною оскаржуваного рішення, в якій суд першої інстанції навів правові та фактичні підстави, з яких відповідні аргументи були визнані необґрунтованими.

Не заслуговують на увагу й посилання апелянта на неправильне застосування норм матеріального права. Суд першої інстанції правильно виходив із того, що підвальне приміщення є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку, а позивач як співвласник має право користування таким майном у межах, необхідних для експлуатації належного йому нежитлового приміщення та відокремлених інженерних мереж. Оскаржуваним рішенням суд не надав позивачу жодного «виключного» права доступу до підвалу, а лише усунув неправомірні перешкоди в реалізації вже наявного права користування, що не потребує прийняття окремого рішення загальних зборів співвласників і не порушує прав інших осіб.

Посилання ОСББ на підзаконні нормативні акти (п. 3.3.5. Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій) щодо зберігання ключів не можуть слугувати підставою для обмеження цивільних прав позивача, як співвласника будинку та не спростовують установлених судом обставин створення відповідачем перешкод у доступі позивачем до спільного майна.

Аргументи ОСББ про відсутність доказів порушення прав позивача та недоведеність перешкоджання з боку ОСББ не відповідають матеріалам справи, оскільки факт обмеження доступу до підвального приміщення підтверджений належними та допустимими доказами, яким суд першої інстанції надав обґрунтовану оцінку.

Посилання відповідача на преюдиціальні обставини, встановлені у справі № 908/2938/24, правомірно відхилені місцевим судом, оскільки, відповідно до ст. 75 ГПК України, правова оцінка фактичних обставин не є преюдиційною у справі між тими ж сторонами.

Доводи відповідача щодо неправильного розподілу судових витрат також є безпідставними. Суд першої інстанції здійснив розподіл судових витрат з урахуванням результатів розгляду справи, характеру спірних правовідносин та вимог статей 124, 126 і 129 ГПК України, належним чином оцінив подані сторонами докази понесених витрат і мотивував як задоволення заяви позивача, так і відмову у задоволенні заяви відповідача.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судом було покладено витрати зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі на відповідача, що узгоджується з ч. 9 ст. 129 ГПК України

Щодо доводів апеляційної скарги ФОП Гарабзєєва А.В. колегія суддів відхиляє їх як необґрунтовані з огляду на таке.

Суд першої інстанції встановив та підтвердив належними доказами факт перешкоджання відповідачем користуванню позивачем спільним майном будинку, зокрема підвальним приміщенням, та зобов`язав відповідача усунути перешкоди, що є ефективним і достатнім способом захисту цивільного права позивача відповідно до статей 317, 319, 321, 391 ЦК України.

Відсутність надання ключів не створює неможливості виконання рішення, а доступ до підвалу може забезпечуватися іншими законними способами, у тому числі й в примусовому порядку.

Усі твердження апелянта про нібито порушення принципів процесуальної рівності, неповну оцінку обставин справи та недостатність способу захисту є безпідставними, оскільки суд першої інстанції мотивовано розглянув обставини справи, дослідив усі належні докази, правильно застосував норми матеріального та процесуального права і ухвалив рішення, яке реально забезпечує захист порушеного права позивача.

У зв`язку з викладеним вище, апеляційна скарга ФОП Гарабзєєва А.В. підлягає відхиленню.

6. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційних скарг.

Апеляційний господарський суд, здійснивши апеляційний перегляд справи у межах доводів апеляційних скарг відповідно до вимог ст. 269 ГПК України, дійшов висновку про відсутність порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню, а рішення Господарського суду Запорізької області таким, що підлягає залишенню без змін.

7. Розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають і підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається, судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на сторони по справі.

Керуючись ст. ст. 129, 275 282 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги фізичної особи-підприємця Гарабзєєва Артура Вікторовича та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейний 26А» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2025 у справі № 908/1211/25 залишити без змін.

Додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 21.08.2025 у справі № 908/1211/25 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору, понесені сторонами за подання апеляційних скарг покладаються на скаржників.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12.01.2026.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

О.Г. Іванов