УХВАЛА

м. Київ

17.11.2025Справа № 910/21937/21
За заявою Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМЕКС ПОСТАЧ" (ідентифікаційний код 41550497)

про банкрутство

Суддя Яковенко А.В.

Помічник (за дорученням судді) Муханьков Ю.В.

Представники учасників: згідно з протоколом судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, оскільки боржник неспроможний сплатити борг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2022 прийнято заяву до розгляду та призначено підготовче засідання суду на 31.03.2022.

Судове засідання призначене на 31.03.2022 не відбулось у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні.

Враховуючи викладене вище, підготовче засідання призначене на 24.05.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2022 відкрито провадження у справі № 910/21937/21 та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Юринця А.В.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 20.09.2022 визнано Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС кредитором товариства з обмеженою відповідальністю "ІМЕКС ПОСТАЧ" (ідентифікаційний код 41550497) на загальну суму 6.651.488,56 грн., з яких: 86.162, 00 грн. - вимоги першої черги, 3.146.898, 00 грн. - вимоги третьої черги, 3.418.428,56 грн. - вимоги шостої черги. Підсумкове засідання призначено на 03.11.2022

Постановою Господарського суду міста Києва від 03.11.2022 визнано боржника банкрутом та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Козаренка Є.В.

07.12.2023 до суду надійшло клопотання ліквідатора про долучення документів до матеріалів справи.

07.12.2023 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ліквідатора про долучення до матеріалів справи реєстру вимог кредиторів.

07.12.2023 до суду надійшло клопотання ліквідатора арбітражного керуючого Козаренка Є.В. про долучення до матеріалів справи аналізу фінансово-господарського стану Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс Постач".

07.12.2023 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ліквідатора про долучення до матеріалів справи документів, складених за результатами проведення інвентаризації майна боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2023 задоволено клопотання ліквідатора боржника. Продовжено ліквідатору боржника арбітражному керуючому Козаренку Євгенію Валерійовичу (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 327 від 28.02.2013) строк для подання суду на затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута на шість місяців, тобто до 07.06.2024.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 06.02.2024 № 01.3-16/433/24 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/21937/21 у зв`язку зі звільненням судді Паська М.В.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справу № 910/21937/21 передано на розгляд судді Яковенко А.В.

20.05.2024 до суду надійшла скарга Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС на дії або бездіяльність ліквідатора арбітражного керуючого Козаренка Є.В.

05.07.2024 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ініціюючого кредитора про застосування автоматизованої системи для визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс Постач".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 прийнято справу № 910/21937/21 до свого провадження. Призначено розгляд скарги Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС на дії або бездіяльність ліквідатора боржника арбітражного керуючого Козаренка Є.В. на 07.10.2024.

23.07.2024 до суду надійшло клопотання ліквідатора про долучення до матеріалів справи доказів скликання засідань зборів та комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс Постач".

02.10.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла заява арбітражного керуючого Литвиненка С.С. про участь у справі про банкрутство.

02.10.2024 до суду надійшла заява арбітражного керуючого Козаренка Є.В. про відсторонення від виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс Постач".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2024 відмовлено Головному управлінню ДПС у м. Києві, як відокремленому підрозділу ДПС у задоволенні скарги на дії та бездіяльність ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс Постач" арбітражного керуючого Козаренка Є.В. Відсторонено арбітражного керуючого Козаренка Євгенія Валерійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 327 від 28.02.2013) від виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс Постач" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 16, корп. А, ідентифікаційний номер 41550497). Призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс Постач" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 16, корп. А, ідентифікаційний номер 41550497) арбітражного керуючого Литвиненка Сергія Сергійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 2055 від 14.01.2022).

До суду надійшов звіт ліквідатора на затвердження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2025 призначено розгляд справи у судовому засіданні на 17.11.2025.

31.10.2025 до суду надійшла заява ліквідатора арбітражного керуючого Литвиненка С.С. про долучення документів до матеріалів справи.

10.11.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява ліквідатора про долучення до матеріалів справи Протоколу комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Імекс Постач» від 07.11.2025.

11.11.2025 до суду надійшла заява ліквідатора арбітражного керуючого Литвиненка С.С. про долучення документів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали від 24.10.2025.

17.11.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява ліквідатора про стягнення грошової винагороди з кредитора.

У судове засідання, призначене на 17.11.2025, з`явилися ліквідатор та представник ініціюючого кредитора.

Дослідивши проміжні звіти арбітражного керуючого Литвиненка С.С. про нарахування та виплату грошової винагороди за період виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Імекс Постач», а також заяву ліквідатора про стягнення грошової винагороди з кредитора, судом встановлено наступне.

Так, арбітражним керуючим Литвиненком С.С. нараховано грошову винагороду за виконання ним повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Імекс Постач» за період з 07.10.2024 по 07.07.2025 у загальному розмірі 215 070,95 грн.

Як вбачається з Протоколів від 23.12.2024, 03.04.2025 та 07.11.2025 комітетом кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Імекс Постач» схвалено діяльність ліквідатора арбітражного керуючого Литвиненка С.С. у ліквідаційній процедурі Товариства з обмеженою відповідальністю «Імекс Постач», а також взято до уваги проміжні звіти арбітражного керуючого Литвиненка С.С. про нарахування та виплату грошової винагороди за відповідні періоди виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Імекс Постач» без зауважень.

Судом встановлено, що грошова винагорода арбітражного керуючого Литвиненка С.С. нарахована у мінімальному розмірі, визначеному ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства - 3 розміри мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Частиною 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Нормами ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 6 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

У випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Тобто, не виявлення ліквідатором в ліквідаційній процедурі майна боржника, чи інших його активів та грошових коштів, жодним чином не впливає на оплату його послуг.

Арбітражний керуючий виконує покладені на нього судом обов`язки та, відповідно, здійснює діяльність арбітражного керуючого на платній основі, а необгрунтована відмова арбітражному керуючому в можливості отримання гарантованої законом винагороди і тим самим примушення його виконувати повноваження з відсутності оплати праці суперечить ст. 43 Конституції України та ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 5011-50/438-2012 від 17.05.2018.

При цьому відмову від оплати винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.

Якщо процедура банкрутства триває після закінчення коштів, авансованих заявником відповідно до абзацу 6 частини другої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, або таке авансування не здійснювалося через інше правове регулювання на час ініціювання процедури банкрутства, фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредиторами не створено, а коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника або від продажу його майна, яке не перебуває в заставі, недостатньо для оплати послуг арбітражного керуючого та його витрат, або взагалі відсутні, арбітражний керуючий не позбавлений права звернутися до суду із заявою про стягнення з кредиторів банкрута коштів на сплату грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат у справі, пропорційно розміру визнаних кредиторських вимог (висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 5011-15/2551-2012).

Таким чином, покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та його витрат у справі на кредиторів боржника є правильним, як у разі створення ними фонду для авансування таких витрат відповідно до частини п`ятої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, так і за ухвалою суду пропорційно сумам грошових вимог, адже залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого у відповідності до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 5002-17/1718-2011).

Згідно з викладеним у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 12/23-Б висновком про правильне застосування норм права, які регулюють питання нарахування, оплати та відшкодування витрат арбітражного керуючого (ліквідатора) і оплати його послуг (п. 44 вказаної постанови), не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника чи інших його активів та грошових коштів жодним чином не впливає на оплату його послуг. А відмова судом у задоволенні клопотання арбітражного керуючого про оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого за рахунок кредиторів за умови потенційної можливості виявлення майнових активів банкрута у майбутньому, а також за умови попереднього затвердження звітів про оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого нівелює стадію виконання судових рішень, якими встановлювалися і затверджувалися розміри послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Також, Верховний Суд у постанові від 30.01.2019 року у справі № 910/32824/15 відзначив, що ініціюючи провадження у справі про банкрутство кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна, як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

За змістом постанови Верховного Суду у складі колегії судців Касаційного господарського суду від 07.03.2023 року у справі № 908/1946/15-г, відхиляючи аргументи скаржника про відсутність підстав для вимог ліквідаторів щодо стягнення з кредиторів виплати грошової винагороди у заявлених розмірах через недоведення ліквідаторами часу, витраченого на вчинення ними окремих дій у ліквідаційній процедурі Боржника, суд зауважує, що положення статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства імперативно закріплюють щомісячний характер нарахування основної грошової винагороди за весь період виконання арбітражним керуючим відповідних повноважень з оплатою цієї винагороди у межах розміру, встановленого законом (частина друга статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства), що встановлюється ухвалою суду.

Кредитори за умови непогодження з роботою арбітражного керуючого, з належним виконанням покладених на нього функцій, з розміром оплати праці арбітражного керуючого вправі були подавати скарги на дії арбітражного керуючого, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, оскаржувати ухвали суду про затвердження звітів про нарахування і виплату грошової винагороди, чого у цій справі не встановлено.

Крім того, пункт 14.1.226. статті 14 Податкового кодексу України визначає: самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Отже, відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін "самозайнята особа".

Відтак, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, повинно відбуватися на платній основі.

Кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи, суд дійшов наступних висновків.

По-перше, за результатом розгляду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута судом було встановлено, що ліквідатором було вжито усю повноту дій у ліквідаційній процедурі задля пошуку активів банкрута з метою максимального задоволення кредиторських вимог у даній справі. Будь-якого майна, за рахунок якого можливо було сплатити винагороду арбітражного керуючого у ліквідаційній процедурі виявлено не було. Незадоволення вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс Постач" жодним чином не пов`язане з якістю роботи ліквідатора арбітражного керуючого Литвиненка С.С.

По-друге, матеріалами справи підтверджується, що ліквідатор за весь час ліквідаційної процедури виконував вимоги ухвал суду, безпосередньо приймав участь у судових засіданнях, надавав свої пояснення та заперечення з тих чи інших питань, які були предметом розгляду протягом провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс Постач".

По-третє, матеріали справи не містять скарг на дії/бездіяльність ліквідатора арбітражного керуючого Литвиненка С.С., які б свідчили про неналежне виконання ним своїх повноважень з метою затягування ліквідаційної процедури.

По-четверте, фонд авансування грошової винагороди та відшкодування витрат ліквідатора у даній справі комітетом кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс Постач" не створювався.

По-п`яте, у матеріалах справи відсутні заперечення кредитора щодо поданих ліквідатором звітів про нарахування та виплату грошової винагороди, а також його заяви про стягнення основної грошової винагороди за період виконання повноважень ліквідатора банкрута з кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс Постач". Представник ініціюючого кредитора у судовому засіданні також не зазначила будь-яких зауважень або заперечень щодо діяльності арбітражного керуючого Литвиненка С.С. у ліквідаційній процедурі Товариства з обмеженою відповідальністю «Імекс Постач». Будь-яких заперечень стосовно заяви ліквідатора про стягнення грошової винагороди з кредитора у судовому засіданні заявлено не було.

З огляду на викладене, дослідивши подані звіти, ознайомившись з долученими до матеріалів справи Протоколами комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс Постач", враховуючи прийняття до відома/взяття до уваги (без зауважень), а також схвалення комітетом кредиторів проміжних звітів арбітражного керуючого Литвиненка С.С. про нарахування та виплату грошової винагороди та в цілому про вжиті у відповідній процедурі заходи, суд вважає за необхідне затвердити звіт арбітражного керуючого Литвиненка С.С. про нарахування та виплату грошової винагороди за період виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Імекс Постач» з 07.10.2024 по 07.07.2025 у розмірі 215 070,95 грн.

Враховуючи відсутність у банкрута будь-якого майна, за рахунок якого можливо би було здійснити сплату грошової винагороди ліквідатору, а також той факт, що фонд фінансування винагороди арбітражного керуючого комітетом кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Імекс Постач» не створювався, враховуючи, що Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС є єдиним кредитором, грошові вимоги до боржника якого визнані господарським судом у даній справі, грошова винагорода арбітражного керуючого Литвиненка С.С. у розмірі 215 070,95 грн. підлягає стягненню з ініціюючого кредитора - Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС.

Керуючись статтями 2, 12, 30 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Затвердити звіт арбітражного керуючого Литвиненка С.С. про нарахування та виплату грошової винагороди за період виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Імекс Постач» з 07.10.2024 по 07.07.2025 у розмірі 215 070,95 грн.

2. Стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ідентифікаційний номер 44116011) на користь арбітражного керуючого Литвиненка Сергія Сергійовича (04053, м. Київ, а/с 74; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 2055 від 14.01.2022) 215 070 (двісті п`ятнадцять тисяч сімдесят) грн. 95 коп. основної грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Імекс Постач» з 07.10.2024 по 07.07.2025.

3. Видати наказ.

4. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 09.02.2026

Суддя А.В. Яковенко