ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2025 р. Справа№ 927/477/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Ткаченка Б.О.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Нестерова І.Г.;

від відповідача: не з`явився;

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Чернігівобленерго»

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.08.2025, повний текст рішення складено 11.08.2025

у справі № 927/477/25 (суддя Демидова М.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

до Акціонерного товариства «Чернігівобленерго»

про стягнення 37 298 143,98 грн

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

12.05.2025 через систему Електронний суд надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про стягнення 37 298 143,98 грн, з яких: 36 662 716,39 грн заборгованості, 307 343,15 грн 3% річних та 328 084,44 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.07.2025 закрито провадження у справі № 927/477/25 в частині стягнення 36 662 716,39 грн основної заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0531-02041-ПП від 01.01.2024.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 05.08.2025 у справі № 927/477/25 позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 328 084,44 грн інфляційних втрат, 307 343,15 грн 3% річних та 7 625,13 грн судового збору.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням, Акціонерне товариство «Чернігівобленерго» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить прийняти дану апеляційну скаргу до розгляду. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.08.2025 у справі № 927/477/25 в частині стягнення з Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 84 216,28 грн 3 % річних скасувати та ухвали в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» витрати по сплаті судового збору за подання даної апеляційної скарги.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовані наступними доводами.

На думку скаржника, задовольняючи позовні вимоги НЕК «Укренерго» в частині стягнення 3% річних у сумі 307 343,15 грн, з яких 84 216,28 грн за порушення строків здійснення саме поетапних платежів, суд першої інстанції, за відсутності доказів, помилково дійшов висновку, що НЕК «Укренерго» своєчасно інформував АТ «Чернігівобленерго» про обсяг такої послуги, окремо, за кожну декаду розрахункового періоду, виставляючи до сплати відповідні рахунки, а за підсумком, планові обсяги послуги в відповідному розрахунковому періоді сумарно відповідають фактично спожитому відповідачем обсягу послуги в звітному місяці, що останнім не спростовується. Скаржник вважає такий висновок Господарського суду Чернігівської області необґрунтованим та безпідставним, оскільки зроблений в результаті неправильного застосування норм матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Скаржник зазначає про те, що враховуючи приписи пунктів 5.1, 6.1, 6.2 договору, розмірі поетапного платежу в кожному розрахунковому періоді, визначається виходячи з планової вартості послуги, яка, в свою чергу, визначається на підставі даних саме НЕК «Укренерго» за кожну декаду розрахункового періоду, однак, жодних документів на підтвердження планових обсягів послуги за кожну декаду відповідних розрахункових періодів, НЕК «Укренерго» не надано, що під час прийняття оскаржуваного рішення, судом першої інстанції не було враховано.

На переконання скаржника, суд першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення, помилково дійшов висновку про відсутність обов`язку НЕК «Укренерго» підтверджувати обсяг наданої послуги у відповідній декаді розрахункового періоду шляхом подання даних Адміністратора комерційного обліку, що передбачено пунктом 5.1 договору та прямо впливає на розмір 3% річних, нарахованих за прострочення здійснення саме поетапних платежів.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказав на те, що Верховний Суд у постанові від 07.06.2022 у справі № 910/3711/21 зазначив про те, що невиконання або неналежне виконання користувачем зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуг, отриманих за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з приписами статей 611, 625 ЦК України. При цьому, як оплата планової вартості послуги, так і остаточний розрахунок за фактичний обсяг послуги по суті є одним і тим самим зобов`язанням із сплати послуги, що надається у відповідному розрахунковому періоді, розподіл такого обов`язку на окремі платежі у часі (попередня оплата, остаточний розрахунок) не створює умов для припинення існування таких частин зобов`язання. Невиконане зобов`язання із сплати кожного чергового планового платежу існує у часі з моменту його виникнення і не припиняється по закінченню розрахункового місця, а підлягає виконанню в межах проведення розрахунку за фактичний обсяг наданих послуг.

Позивач зазначає, що плановий обсяг послуги, що використовується для визначення планової вартості послуги, визначається на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну декаду розрахункового періоду. Тобто, планова вартість послуги за декаду місяця визначається на підставі фактичних даних Адміністратора комерційного обліку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 927/477/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.08.2025 у справі № 927/477/25 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду:

- докази сплати судового збору у розмірі 3 633,60 грн;

12.09.2025 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків до якої додано платіжну інструкцію № 602427 від 09.09.2025, що свідчить про сплату (доплату) судового збору у розмірі 3 633,60 грн.

Враховуючи усунення скаржником недоліків апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд, визнав подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.08.2025 у справі № 927/477/25. Призначено справу № 927/477/25 до розгляду у судовому засіданні 21.10.2025.

У зв`язку із перебуванням судді Ткаченка Б.О. у відпустці, який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, розгляд справи призначений на 21.10.2025 о 10 год. 40 хв. не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2025 призначено розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.08.2025 у справі № 927/477/25 на 04.11.2025.

На підставі ст. 202, 216 ГПК України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2025 оголошено перерву у розгляді справи № 927/477/25 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.08.2025 до 09.12.2025.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, систематичні оголошення сигналу повітряної тривоги, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 927/477/25 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників справи та позиції учасників справи

Представник відповідача у судове засідання 09.12.2025 не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні 09.12.2025 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.08.2025 у справі № 927/477/25 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем 01.01.2024 подано заяву-приєднання до умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії, який є публічним договором приєднання.

Таким чином, 01.01.2024 між позивачем та відповідачем, як користувачем, укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0531-02041-ПП, відповідно до п. 2.1. якого, за цим договором оператор системи передачі безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.

Послуга, яка надається за цим договором згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016:2010), має код: 35.12.

Згідно з підпунктом 2 пункту 9.3. договору користувач зобов`язується здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за послугу на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до абз. 1, 2 пункту 4.1. Договору планова та/або фактична вартість послуги визначається на підставі діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та/або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.

Тариф на послуги з передачі електричної енергії встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється оператором системи передачі на офіційному вебсайті https://ua.energy/.

Відповідно до п. 6.3 договору, у разі зміни тарифу на послугу з передачі електричної енергії оператор системи передачі здійснює розрахунок належної до сплати вартості послуги за новим тарифом, починаючи з дня введення в дію відповідного тарифу, згідно з рішенням НКРЕКП про зміну тарифу.

Згідно з пунктом 4.2 Договору при розрахунку вартості наданої послуги застосовується:

- для користувачів-підприємств «зеленої» електрометалургії, а також електропостачальників, що здійснюють постачання електричної енергії підприємству «зеленої» електрометалургії - тариф на послуги з передачі електричної енергії для підприємств «зеленої» електрометалургії (у випадку підтвердження цим підприємством відповідного статусу та встановлення для оператора системи передачі відповідного тарифу згідно з чинним законодавством);

- для користувачів, що здійснюють експорт/імпорт електричної енергії до/з країн периметру у період після приєднання оператора системи передачі до ІТС механізму - ставка плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру;

- для інших користувачів - тариф на послуги з передачі електричної енергії для користувачів системи (крім підприємств «зеленої» електрометалургії).

Положеннями п. 4.3. договору визначено, що ціна договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік.

За умовами пункту 5.1. договору для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяги послуги.

Плановий обсяг послуги визначається відповідно до розділу XI Кодексу системи передачі на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії.

Фактичний обсяг послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу XI Кодексу системи передачі.

Відповідно до пункту 6.2. Договору користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків: 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.

Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних Адміністратора комерційного обліку за кожну декаду розрахункового періоду.

За умовами пункту 6.4. договору користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуги, наданих оператора системи передачі, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.

Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається Адміністратору комерційного обліку протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.

Оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно) або Акт приймання-передачі послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).

Акти приймання-передачі послуги та акти коригування до актів приймання-передачі послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді оператор системи передачі направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає користувачу два примірники Акта приймання-передачі послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання користувачем.

Згідно з пунктом 10.3. договору рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги, повідомлення вважаються отриманими стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, яка підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції. Електронний документ, який направляється стороною на виконання о Договору через сервіс, вважається одержаним іншою стороною з моменту набуття документом статусу «Доставлено» у сервісі. Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичному документу, який міг би бути створений однією зі сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.

Відповідно до п. 10.4. договору будь-які документи, що створюються/укладаються сторонами під час його виконання (у тому числі акт приймання-передачі послуги або акт коригування до акта приймання-передачі послуги), можуть бути підписані сторонами як у паперовій формі шляхом проставляння власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового не функціонування сервісу, про що оператор системи передачі зобов`язаний повідомити на своєму офіційному вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено законом) за допомогою сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/. Один документ повинен бути підписаний обома сторонами у один і той самий спосіб (в залежності від форми документу).

Так, на виконання умов договору у період з січня по березень 2025 року позивачем надано відповідачу послуги з передачі електричної енергії, що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами приймання-передачі послуги з січня по березень 2025 року та Актами коригування: № ПРА-0008122 за січень 2025 року від 31.01.2025 на суму 21 872 291,69 грн; № ПРА-0008675 за лютий 2025 року від 28.02.2025 на суму 19 205 836,87 грн; № ПРА-0009242 за березень 2025 року від 31.03.2025 на суму 17 457 057,12 грн; № ПРА_К-0008353 від 03.03.2025 до Акту приймання-передачі послуги № ПРА-0007548 від 31.12.2024 на суму 19 608 568,28 грн; № ПРА_К-0008475 від 05.03.2025 до Акту приймання-передачі послуги № ПРА-0002620 від 31.03.2024 (з урахуванням акту коригування № ПРА_К-0005247 від 25.06.2024) на суму 14 573 694,83 грн; № ПРА_К-0008751 від 12.03.2025 до Акту приймання-передачі послуги № ПРА-0002049 від 29.02.2024 (з урахуванням акту коригування № ПРА_К-0004489 від 13.06.2024) на суму 13 870 218,68 грн; № ПРА_К-0009462 від 04.04.2025 до Акту приймання-передачі послуги №ПРА-0005239 від 31.08.2024 (з урахуванням акту коригування № ПРА_К-0007621 від 05.11.2024) на суму 11 141 559,37 грн; № ПРА_К-0008643 від 10.03.2025 до Акту приймання-передачі послуги № ПРА-0001553 від 31.01.2024 (з урахуванням акту коригування № ПРА_К-0003826 від 30.05.2024) на суму 17 606 906,24 грн; № ПРА_К-0008046 від 30.01.2025 до Акту приймання-передачі послуги № ПРА-0006938 від 30.11.2024 на суму 16 993 166,71 грн; № ПРА_К-0009191 від 01.04.2025 до Акту приймання-передачі послуги №ПРА-0008122 від 31.01.2025 на суму 21 871 995,24 грн; № ПРА_К-0009038 від 19.03.2025 до Акту приймання-передачі послуги № ПРА-0004175 від 30.06.2024 на суму 9 816 678,36 грн;

Позивачем за період з січня по березень 2025 року в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком» формувалися та виставлялися відповідачу рахунки-фактури за послугу з передачі електричної енергії з використанням електронного цифрового підпису (планові та фактичні).

Відповідач свої зобов`язання з оплати за отримані послуги виконав несвоєчасно, що підтверджується платіжними інструкціями № 3498849 від 30.04.2025 на суму 4 044 431,34 грн та № від 30.04.2025 на суму 21 871 995,24 грн.

На дату звернення з позовом до суду заборгованість за послуги з передачі електричної енергії становила 36 662 716,39 грн.

Після звернення з цим позовом до суду відповідачем здійснено часткову сплату заборгованості в розмірі 36 662 716,39 грн, що підтверджується платіжними інструкціями, копії яких додано сторонами, у зв`язку з чим господарським судом першої інстанції закрито провадження у справі в частині стягнення 36 662 716,39 грн основної заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0531-02041-ПП від 01.01.2024 та повернуто позивачу з Державного бюджету України 439 952,60 грн судового збору.

Позивач підтримав позовні вимоги в частині заявлених до стягнення 307 343,15 грн 3% річних та 328 084,44 грн інфляційних втрат, нарахованих за прострочення термінів оплати вартості отриманих послуг на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, які обґрунтовує наявним в матеріалах справи розрахунком.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Також в ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 8 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про надання послуг з передачі.

За ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, із чим погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, між позивачем та відповідачем укладено договір № 0531-02041-ПП про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024, на виконання умов якого позивач у період з січня по березень 2025 року надав послуги з передачі електричної енергії, що підтверджується актами приймання-передачі послуги за відповідний період, актами коригування та відповідними рахунками (планові та фактичні), однак, у порушення умов договору відповідач за надані у вказаний період послуги своєчасно не розрахувався, що підтверджується матеріалами справи.

Плановий та фактичний обсяг взаємопов`язані та не замінюють один одного, і у відповідача відсутнє право вибору - платити за плановий чи за фактичний обсяг.

Це означає, що строки виникнення зобов`язання з оплати планового обсягу послуги та фактичного обсягу, а також прострочка їх виконання, обчислюються окремо для кожного виду зобов`язання.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 09.11.2022 у справі № 904/5899/21.

Водночас з суті правовідносин, які склались між сторонами, та змісту договору випливає, що одним із проявів взаємопов`язаності зобов`язань з оплати планового обсягу послуги та зобов`язань з оплати фактичного обсягу послуги, є те, що ці зобов`язання не можуть існувати одночасно за один і той же розрахунковий період.

Існування зобов`язання з оплати планового обсягу послуги виключає можливість існування зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуги за один розрахунковий період; існування зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуги виключає можливість існування зобов`язання з оплати планового обсягу за один і той самий розрахунковий період.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що зобов`язання з оплати планового обсягу послуги з передачі електричної енергії виникає як зобов`язання з передплати в строки, визначені договором, а припиняється в момент, коли згідно з умовами договору має виникнути зобов`язання з оплати вартості фактичного обсягу послуги з передачі електричної енергії.

Також, пунктами 6.2., 6.4. договору сторони погодили порядок розрахунків за планові та фактичні обсяги послуг. У відповідача спочатку виникає обов`язок зі здійснення поетапної оплати планової вартості послуги у строки, встановлені в п. 6.2. договору, з подальшим перерахунком за фактичний обсяг послуги у строки, встановлені в п. 6.4. договору.

Оскільки укладеним між сторонами договором визначений саме такий порядок розрахунків за надану послугу, як оплата планових платежів та оплата за актом приймання-передачі послуги, то невиконання або неналежне виконання користувачем як зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуги, отриманої за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з нормами ст. 611, 625 Цивільного кодексу України.

Подібна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21 та постановах Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 904/5899/21, від 24.11.2022 у справі № 927/713/21, від 23.11.2023 у справі № 925/654/22, від 13.03.2024 у справі № 904/5899/21.

Також, у зв`язку із порушенням відповідачем зобов`язань за договором, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 307 343,15 грн 3% річних за період прострочення з 16.04.2025 по 01.05.2025 та 328 084,44 грн інфляційних втрат за період з 18.02.2025 по 01.05.2025.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (ч. 2 ст. 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та 3% річних від простроченої суми.

У кредитора згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат та 3% річних за період прострочення в оплаті основного боргу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі №910/4590/19 виснувала, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3% річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Нарахування на суму боргу 3% річних та інфляційних втрат відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 у справі №902/417/18.

Перевіривши розрахунок 3% річних, наданий позивачем, дослідивши періоди нарахування, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що суми інфляційних втрат та 3% річних у розмірах 328 084,44 грн та 307 343,15 грн, відповідно, є арифметично правильними та такими, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на встановлені обставини справи, враховуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про задоволення позовний вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 328 084,44 грн інфляційних втрат та 307 343,15 грн 3% річних, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.08.2025 у справі № 927/477/25, відсутні.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вже зазначалось, скаржник просив скасувати Господарського суду Чернігівської області від 05.08.2025 у справі № 927/477/25 в частині стягнення з відповідача на користь позивача 84 216,28 грн 3% річних та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.08.2025 у справі № 927/477/25 не оскаржувалось.

Колегія суддів апеляційного господарського суду під час розгляду справи № 927/477/25 не встановила порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Скаржник, стверджуючи про помилковість розрахунку 3% річних та відсутність підстав для стягнення 84 216,28 грн 3% річних, не надав свого контррозрахунку.

Доводи скаржника про те, що у НЕК «Укренерго» є обов`язок підтверджувати обсяг наданої послуги у відповідній декаді розрахункового періоду шляхом подання даних Адміністратора комерційного обліку, що передбачено пунктом 5.1 договору, спростовуються змістом п. 5. 1 договору, відповідно до якого плановий обсяг саме визначається відповідно до розділу ХІ КСП на підставі даних Адміністратора комерційного обліку, а не підтверджується НЕК «Укренерго».

Плановий обсяг послуги в спірному періоді визначався Адміністратором комерційного обліку, яким є оператором системи передачі - позивачем, який своєчасно інформував відповідача про обсяг такої послуги, окремо, за кожну декаду розрахункового періоду, виставляючи до сплати відповідні рахунки, що відповідачем, в свою чергу не спростовано.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи викладене вище, дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду Чернігівської області від 05.08.2025 у справі № 927/477/25, наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.08.2025 у справі № 927/477/25, відсутні.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає інші посилання скаржника, викладені ним у апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.08.2025 у справі № 927/477/25 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.08.2025 у справі № 927/477/25 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 8, 11, 74, 129, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2025 у справі № 927/1047/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.05.2025 у справі № 927/1047/24 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу 927/1047/24 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова підписана 27.01.2026, зокрема, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Ткаченка Б.О., перебуванням колегії суддів у відпустці та подальшою непрацездатністю судді Майданевича А.Г.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.Г. Майданевич

Б.О. Ткаченко