ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2025 р. м. Київ Справа № 911/550/25

Господарський суд Київської області в складі

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Остапчук В.В.

розглянувши справу № 911/550/25

за позовом Першого заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, м. Київ,

до Студениківської сільської ради, с. Студеники Бориспільського району

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», м. Київ,

про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння

за участю представників:

від прокуратури: Ламшина О.О., посвідчення № 070696 від 01.03.2023;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: Олійник А.В., довіреність № 356 від 01.04.2025;

вільний слухач: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Перший заступник керівника Київської обласної прокуратури 20.02.2025 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом вих. № 12/2-81вих-25 від 20.01.2025 в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації (далі - позивач) до Студениківської сільської ради (далі відповідач), в якому просить суд витребувати на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння Студениківської сільської ради земельні ділянки: кадастровий номер :03:019:0198 площею 29,5401 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення»; кадастровий номер :03:009:0004 площею 17,2064 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення»; кадастровий номер :03:013:0002 площею 31,3061 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення»; кадастровий номер :03:012:0001 площею 3,1788 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначенням»; кадастровий номер :03:013:0003 площею 17,3855 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення»; кадастровий номер :03:019:0197 площею 173,3659 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення», які розташовані в межах Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області (за межами населеного пункту).

Позов мотивовано тим, що на підставі рішення Студениківської сільської ради від 22.02.2022 № 1015-ХХ-VІІІ «Про проведення інвентаризації земель лісогосподарського призначення» розроблено технічну документацію із землеустрою, на підставі якої сформовано спірні земельні ділянки загальною площею 271,9828 га за межами населених пунктів із цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення».

У подальшому рішеннями Студениківської сільської ради було затверджено матеріали технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності щодо кожної із спірних земельних ділянок. Надалі за Студениківською сільською радою було зареєстровано право власності на спірні земельні ділянки.

Прокурор твердить, що за матеріалами лісоупорядкування 2004-2013 років спірні земельні ділянки накладаються на квартал 89 Студениківського лісництва філії «Бориспільське лісове господарство», у зв`язку з чим рішення Студениківської сільської ради та реєстрація права комунальної власності на спірні земельні ділянки суперечать вимогам земельного та лісового господарства.

Прокурор твердить, що з моменту набрання чинності п. 5 розділу «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України (29.03.2006) у ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп» наявне належне підтвердження права користування землями лісогосподарського призначення планово-картографічні матеріали лісоупорядкування, які відповідно до сталої позиції Верховного Суду (постанови Великої Палати від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 07.11.2018 у справі № 488/6211/14-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 та від 13.06.2018 у справі №369/1777/13-ц) є належними доказами наявності права постійного користування Спеціалізованого державного лісогосподарського підприємства «Ліси України».

Прокурор твердить, що з 2004 по 2013 роки спірні землі перебували у державній власності на підставі ст.ст. 6, 10 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності», відповідно до яких не можуть передаватися до земель комунальної власності землі лісового фонду за межами населених пунктів.

У подальшому відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» з дня набрання чинності цим Законом (01.01.2013) землі державної та комунальної власності вважаються розмежованими; при цьому до земель комунальної власності було віднесено інші землі в межах населених пунктів, а у державній власності залишено зокрема землі, які перебувають у постійному користуванні державних підприємств та усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів.

З дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» (27.05.2021) розділ Х «Перехідних положень» Земельного Кодексу України було доповнено пунктом 24, відповідно до якого землями комунальної власності територіальних громад були визнані всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель зокрема лісогосподарського призначення, та земель, визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам, державним лісогосподарським підприємствам.

Прокурор твердить, що з 2003 року ДП «Ліси України» використовує територію спірних земельних ділянок на підставі матеріалів лісоупорядкування. Розпорядженням Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації від 15.07.2003 № 443 (у чинній редакції) надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земель лісогосподарського призначення, який на даний час не реалізований.

На підставі викладеного, а також враховуючи положення ст. 117 ЗК України, прокурор твердить, що спірні лісовкриті земельні ділянки лісогосподарського призначення не могли перейти до комунальної власності, а технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель не погоджена уповноваженим органом КОДА. Також прокурор твердить, що у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності має розроблятися проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок; межі земель лісогосподарського призначення встановлюються на підставі проектів щодо організації і встановлення меж територій земель лісогосподарського призначення (Закон України «Про землеустрій»), а не на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель.

В силу положень ст. 122 ЗК України належним розпорядником земель лісогосподарського призначення державної форми власності за межами населеного пункту без зміни цільового призначення, які перебувають у постійному користуванні ДП «Ліси України», є виключно Київська обласна державна адміністрація.

Прокурор твердить, що рішеннями органу місцевого самоврядування фактично здійснено вилучення земель не уповноваженим органом з постійного користування ДП «Ліси України» без згоди землекористувача.

Щодо обраного способу захисту права прокурор, посилаючись на позицію постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 № 359/3373/19 твердить, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку ст. 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності (п. 56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16). Особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем. У випадку незаконного, без відповідної правової підстави заволодіння нею таким майном, право власності (включаючи права володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належатиме іншій особі - власникові. Останній має право витребувати це майно з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності.

Щодо підстав представництва інтересів держави в особі Київської обласної державної адміністрації у справі суд встановив таке.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Стаття 14 Конституції України визначає, що земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Частинами 1, 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Водночас, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 з`ясовуючи поняття «інтереси держави» визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (ч. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

З огляду на викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Таким чином, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Враховуючи зазначене, наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.

Разом з тим, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (ч. ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захист або здійснює його неналежно.

«Нездійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Сама по собі обставина не звернення позивача/позивачів з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом/органами своїх функцій із захисту інтересів держави.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві права» передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

При цьому, на сьогодні однозначною є практика Європейського суду з прав людини, яка відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав.

Отже, з урахуванням вище викладеного, у розумінні положень ст.ст. 73, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України прокурор, звертаючись з позовом у справі, повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду, довести належними та допустимими доказами обставини того, що суб`єкт владних повноважень не здійснює або здійснює неналежним чином захист інтересів держави.

Господарський суд звертає увагу на те, що саме лише посилання прокурора у позовній заяві на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, не достатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва (відповідний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18).

Прокурор зазначає, що спірні земельні ділянки лісогосподарського призначення розташовані у межах Студениківської об`єднаної територіальної громади Бориспільського району за межами населених пунктів, належать до земель державної власності та накладаються на землі ДСГП «Ліси України», а саме Студениківського лісництва філії «Бориспільське лісове господарство» (попередньо «Переяслав-Хмельницький лісгосп»), на підставі планово-картографічних матеріалів лісоупорядкування, що підтверджується наданими ВО «Укрдержліспроект» витягами з картографічної бази даних матеріалів лісоупорядкування із нанесеними межами кварталу 89 Студениківського лісництва.

Прокурор твердить, що правомочності власника щодо вказаних земель належать Київській обласній державній адміністрації у порядку ст. 122 ЗК України, яка прокурором визначена як орган, уповноважений законом здійснювати відповідні владні функції у спірних відносинах позивач.

Київська обласна прокуратура зверталась до Київської обласної державної адміністрації із листом вих. № 12/2-4479вих-24 від 09.12.2024, у якому повідомляла обставини справи та зміт виявлених порушень, та просила у строк до 19.12.2024 повідомити Київську обласну державну адміністрацію, які заходи вжито Київською обласною державною адміністрацією на захист інтересів держави з метою витребування у державну власність земельних ділянок за наведеним переліком кадастрових номерів, у тому числі спірних земельних діянок кадастрові номери :03:019:0198, :03:009, :03:013:0002, :03:012:0001, :03:013:0003, :03:019:0197.

У відповідь Київська обласна державна адміністрація надала лист вих. № 1138/31.01/31.03.02/2024 від 12.12.2024, у якому вказала, що юридичне управління апарату Київської обласної державної адміністрації не вживало заходів цивільно-правового характеру та не зверталося до суду з позовною заявою щодо витребування у державну власність земельних ділянок на території Бориспільського району Київської області.

Матеріали справи також містять лист Київської обласної прокуратури вих. № 12/2-76вих-25 від 20.01.2025, у якому прокуратура у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомила Київську обласну державну адміністрацію про підготовку позову в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Студениківської сільської ради, за участю третьої особи ДП «Ліси України» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння.

Отже прокуратурою вірно визначено орган, уповноважений здійснювати функції держави та захист її інтересів у спірних правовідносинах, та документально підтверджено його бездіяльність, а також дотримано порядок попереднього повідомлення такого органу, встановлений ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Враховуючи вищенаведене, суд встановив, що вимоги Закону України «Про прокуратуру» та Господарського процесуального кодексу України щодо підтвердження підстав звернення з позовом до суду прокурора були дотримані.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/550/25 в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 19.03.2025. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України».

05.03.2025 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив (вх. № 2949/25 від 05.03.2025), в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відзив мотивований тим, що прокурор не довів наявного у ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп» права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення. Відповідач твердить, що до спірних правовідносин п. 5 розділу Прикінцеві положення Лісового кодексу України не може бути застосований, позаяк не доведено, що лісгосп набув право постійного користування до набрання законної сили Лісовим кодексом України (01.01.2002). Зокрема Розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації «Про передачу земель лісового фонду у постійне користування Переяслав-Хмельницькому держлісгоспу для ведення лісового господарства» від 15.07.2003 № 443 датоване пізніше.

Відповідач твердить, що Акт прийняття земель лісового фонду від сільських рад від 20.11.2003 не підтверджує передання земель лісового фонду Переяслав-Хмельницькому держлісгоспу, позаяк є одностороннім актом прийняття, а не «передачі-прийняття», крім того, не містить інформації про місцезнаходження земельних ділянок, а лише їх загальну площу.

Відповідач твердить, що спірні землі були надані у постійне користування КСПТ «Нива» за цільовим призначенням для сільськогосподарського використання (Державний Акт від 15.01.1996 І-КВ № 000758), при цьому не настала жодна з підстав, передбачених ст.ст. 141, 143 Земельного кодексу України для припинення права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому ст. 144 ЗК України станом на дату Розпорядження № 443, у зв`язку з чим Переяслав-Хмельницька районна державна адміністрація не мала права розпорядження спірними землями.

Відповідач твердить, що прокурор не надав доказів того, що цільове призначення спірних земельних ділянок було змінено на землі лісогосподарського призначення, у зв`язку з чим всі аргументи, які ґрунтуються на тому, що спірні землі є лісогосподарськими, не повинні братися до уваги.

Ухвалою суду від 19.03.2025 підготовче засідання відкладено на 14.04.2025.

01.04.2025 через систему «Електронний суд» прокуратура подала відповідь (вх. № 4394/25 від 02.04.2025) на відзив, у якій просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Прокурор наголошує, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Лісового кодексу України», який набрав чинності 29.03.2006, до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування лісовими земельними ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісоупорядкування.

Прокурор твердить, що під час підготовки позовної заяви від ДП «Ліси України» отримано копії планово-картографічних матеріалів Студениківського лісництва 2003 року, копії з проекту організації розвитку лісового господарства 2004 року, протоколів першої та другої лісовпорядних нарад щодо лісоупорядкування 2003/2004 років, які підтверджують, що з 2003-2004 років, у постійного лісокористувача вже були у наявності правовстановлюючі документи на спірні земельні ділянки.

Прокурор твердить, що відповідачем не спростовано порушення ст.ст. 25, 46, 46-1, 50, 56, 57 Закону України «Про землеустрій», ст. 116, 122, 149 Земельного кодексу України, оскільки земельні ділянки сформовані, зареєстровані (фактично відведені) на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, а не за проектом землеустрою, без урахування власника землі держави в особі Київської обласної державної адміністрації та землекористувача ДП «Ліси України».

Щодо неприпинення прав на землю попереднього користувача прокурор твердить, що чинне розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації від 15.07.2003 № 443 стосувалось передачі Переяслав-Хмельницькому держлісгоспу земель лісового фонду у зв`язку із припиненням діяльності колишніх сільськогосподарських підприємств лісокористувачів, а ст. 141 ЗК України серед іншого підставою для припинення права постійного користування визначала припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.

Посилаючись на позицію постанови Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 361/6829/16, прокурор твердить про належність матеріалів, поданих ВО «Укрдержліспроект» створеного з метою проведення лісоупорядкування на всій території лісового фонду України, яке включає систему державних заходів, спрямованих на забезпечення охорони і захисту, раціонального використання, підвищення продуктивності лісів та їх відтворення, оцінку лісових ресурсів, а також культури ведення лісового господарства. ВО «Укрдержліспроект» здійснює комплекс лісовпорядних робіт для всіх лісокористувачів, незалежно від форм власності і відомчої підпорядкованості за єдиною системою в порядку, встановленому Державним агентством лісових ресурсів України за погодженням з Міністерством охорони навколишнього природного середовища, тобто володіє інформацією про лісоупорядкування.

Посилаючись на позицію постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 477/2330/18, прокурор твердить про належність висновку експерта від 09.07.2024, виконаного в межах кримінального провадження, позаяк відповідно до вказаної постанови, докази, зібрані у межах кримінального провадження, можуть бути використані як докази у цивільні справі, якщо відповідні дані стосуються предмета доказування. Достовірність та достатність таких доказів суд оцінює з урахуванням обставин конкретної справи.

04.04.2025 через систему «Електронний суд» від Київської обласної державної адміністрації надійшла відповідь (вх. № 4588/25 від 04.04.2025) на відзив, в якій позивач просить суд позовні вимоги Київської обласної прокуратури задовольнити в повному обсязі.

10.04.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання (вх. № 4881/25 від 11.04.2025) про виклик експерта, у якому відповідач просить суд викликати експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Корінець Т.О. для надання роз`яснень висновку експертизи і надання відповідей на питання суду та учасників справи. У клопотанні відповідач навів перелік питань судовому експерту у порядку роз`яснення висновку від 12.07.2024.

Ухвалою суду від 14.04.2025 відкладено підготовче засідання на 07.05.2025.

06.05.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення (вх. № 6086/25 від 06.05.2025) на клопотання відповідача про виклик експерта.

Через канцелярію суду (вх. № 3097/25 від 07.05.2025) від прокуратури надійшли заперечення вих. № 12/2-450вих-25 від 07.05.2025 на клопотання відповідача про виклик експерта.

Підготовче засідання 07.05.2025 не відбулось у зв`язку із оголошенням у місті Києві сигналу «повітряна тривога», яка тривала 3 год. 07 хв.

Ухвалою суду від 07.05.2025 підготовче засідання призначено на 28.05.2025.

Ухвалою суду від 28.05.2025 підготовче засідання відкладено на 25.06.2025.

Ухвалою суду від 25.06.2025 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про виклик експерта, підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 20.08.2025.

Ухвалою суду від 20.08.2025 відкладено розгляд справи по суті на 08.10.2025.

07.10.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява (вх. № 13840/25 від 07.10.2025) про розгляд справи без участі представника Київської обласної державної адміністрації.

Ухвалою суду від 08.10.2025 відкладено розгляд справи по суті на 27.10.2025.

В судовому засіданні 27.10.2025 оголошувалась перерва до 17.11.2025.

В судовому засіданні 17.11.2025 оголошувалась перерва до 17.12.2025.

Присутнім в судових засіданнях прокурором були підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Позивач в судові засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника Київської обласної державної адміністрації та у відповіді на відзив на позовну заяву просив задовольнити позов прокурора в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти позову, вважаючи позовні вимоги необґрунтованими з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов прокурора в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області» від 12.06.2020 № 715-р Студениківська територіальна громада утворена шляхом об`єднання Студениківської, Козлівської, Переяславської, Пристромської, Семенівської, Сомководолинської, Соснівської та Строківської громад Переяслав-Хмельницького району.

Відповідно до ст.ст. 79, 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області «Про проведення інвентаризації земель лісогосподарського призначення» від 22.02.2022 № 1015-ХХ-VІІІ із посиланням на Земельний кодекс України, Закон України «Про державний земельний кадастр», ст.ст. 19, 25, 57, 67 Закону України «Про землеустрій», п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішено провести інвентаризацію земель комунальної власності лісогосподарського призначення, розташованих у межах Студениківської сільської територіальної громади шляхом розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення.

На підставі вказаного рішення ТОВ «Регіонземсервіс» у 2022 році розроблено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності в межах Студениківської сільської територіальної громади.

У пояснювальній записці до технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності вказано, що об`єктом землеустрою є землі лісогосподарського призначення комунальної власності, які мають наступні характеристики: місце розташування за межами населених пунктів на території Козлівської сільської ради Бориспільського району Київської області; категорія земель за основним цільовим призначенням землі лісогосподарського призначення (код 700); цільове призначення для іншого лісогосподарського призначення, шифр 09.02; склад угідь земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю (271,9828 га).

До матеріалів технічної документації долучено Державний акт на право постійного користування землею І-КВ № 000758, виданий КСПТ «Нива» Переяслав-Хмельницькою районною радою на право постійного користування земельною ділянкою площею 820,7 га для сільськогосподарського використання, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 15.01.1996 за №1.

За результатами технічної документації було виготовлено кадастрові плани, сформовано земельні ділянки, яким в наступному було присвоєно відповідні кадастрові номери, у тому числі: кадастровий номер :03:019:0198, експлікація земель: усього земель 29,5401 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 29,5401 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення; кадастровий номер :03:009:0004, експлікація земель: усього земель 17,2064 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 17,2064 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення; кадастровий номер :03:013:0002, експлікація земель: усього земель 31,3061 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 31,3061 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення; кадастровий номер :03:012:0001, експлікація земель: усього земель 3,1788 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 3,1788 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення; кадастровий номер :03:013:0003, експлікація земель: усього земель 17,3855 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 17,3855 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення; кадастровий номер :03:019:0197, експлікація земель: усього земель 173,3659 га, з них земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю 173,3659 га, категорія земель землі лісогосподарського призначення.

Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області «Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку» від 06.12.2022 № 1296-ХХІХ-VІІІ сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 17,2064 га з кадастровим номером :03:009:0004, що розташована на території Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.

Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області «Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку» від 06.12.2022 № 1299-ХХІХ-VІІІ сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 29,5401 га з кадастровим номером :03:019:0198, що розташована на території Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.

Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області «Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку» від 06.12.2022 №1298-ХХІХ-VІІІ сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 31,3061 га з кадастровим номером :03:013:0002, що розташована на території Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.

Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області «Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку» від 06.12.2022 № 1295-ХХІХ-VІІІ сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 3,1788 га з кадастровим номером :03:012:0001, що розташована на території Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.

Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області «Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку» від 06.12.2022 № 1300-ХХІХ-VІІІ сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 17,3855 га з кадастровим номером :03:013:0003, що розташована на території Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.

Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області «Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку» від 06.12.2022 № 1297-ХХІХ-VІІІ сільська рада вирішила затвердити матеріали технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням для іншого лісогосподарського призначення (09.02) площею 173,3659 га з кадастровим номером :03:019:0197, що розташована на території Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право комунальної власності Студениківської сільської ради на вказану земельну ділянку.

Як вбачається із залучених до матеріалів справи Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.01.2025:

09.01.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 06.12.2022 № 1299-ХХІХ-VІІІ та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис № 48959256 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 040 земельну ділянку кадастровий номер :03:019:0198 площею 29,5401 га, цільове призначення для іншого лісогосподарського призначення;

09.01.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 06.12.2022 № 1296-ХХІХ-VІІІ та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис № 48959060 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 040 земельну ділянку кадастровий номер :03:009:0004 площею 17,2064 га, цільове призначення для іншого лісогосподарського призначення;

09.01.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 06.12.2022 № 1298-ХХІХ-VІІІ та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис № 48959510 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 040 земельну ділянку кадастровий номер :03:013:0002 площею 31,3061 га, цільове призначення для іншого лісогосподарського призначення;

05.01.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 06.12.2022 № 1295-ХХІХ-VІІІ та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис № 48938661 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 040 земельну ділянку кадастровий номер :03:012:0001 площею 3,1788 га цільове призначення для іншого лісогосподарського призначення;

10.01.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 06.12.2022 № 1300-ХХІХ-VІІІ та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис № 48970586 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 040 земельну ділянку кадастровий номер :03:013:0003 площею 17,3855 га, цільове призначення для іншого лісогосподарського призначення;

05.01.2023 на підставі Рішення Студениківської сільської ради від 06.12.2022 № 1297-ХХІХ-VІІІ та відомостей з ДЗК державним реєстратором виконкому Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області Тірбахом С.В. до Державного реєстру речових прав внесено запис № 48938740 про право власності Студениківської сільської ради на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 040 земельну ділянку кадастровий номер :03:019:0197 площею 173,3659 га, цільове призначення для іншого лісогосподарського призначення.

Між тим, 03.07.2023 Бориспільське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області внесло до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості у кримінальному провадженні № 0000116 про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України за фактом службової недбалості посадових осіб Студениківської та Ташанської сільських рад Бориспільського району Київської області, внаслідок якої впродовж 2022-2023 років земельні ділянки лісового фонду, у тому числі земельні ділянки з кадастровими номерами :03:019:0198, :03:019:0197 вибули з державної власності, що завдало істотну шкоду інтересам держави.

Звертаючись із позовом до суду, прокурор стверджує, що рішення Студениківської сільської ради від 06.12.2023 № 1295-ХХІХ-VIII, № 1296-ХХІХ-VIII, № 1297-ХХІХ-VIII, № 1298-ХХІХ-VIII, № 1299-ХХІХ-VIII, № 1300-ХХІХ-VIII про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:019:0198, :03:009:0004, :03:013:0002, :03:012:0001, :03:013:0003, :03:019:0197 прийнято у порушення вимог лісового та земельного законодавства.

Прокурор вважає, що спірні земельні ділянки підлягають поверненню державі в особі Київської обласної державної адміністрації, яка є належним розпорядником земель лісогосподарського призначення державної форми власності за межами населеного пункту.

Зокрема, розглянувши клопотання Київського об`єднання «Київліс» вих. № 01-152 від 04.04.2001 та Переяслав-Хмельницького держлісгоспу від 04.12.2002 № 493 про передачу в користування Переяслав-Хмельницького держлісгоспу лісових насаджень, в зв`язку з припиненням діяльності колишніх колективних сільськогосподарських підприємств лісокористувачів, 15.07.2003 Переяслав-Хмельницька районна державна адміністрація Київської області видала розпорядження «Про передачу земель лісового фонду у постійне користування Переяслав-Хмельницького держлісгоспу для ведення лісового господарства» № 443, яким вирішено передати у постійне користування землі лісового фонду для ведення лісового господарства загальною площею 3 752,5 га, у тому числі по Студениківському лісництву на території: Помоклівської сільської ради 455,6 га; Козлівської сільської ради 204,5 га; Жовтневської сільської ради 572,0 га; Соснівської сільської ради 62,6 га; Великокаратульської сільської ради 747,8 га; Сомководолинської сільської ради 81,4 га; Строківської сільської ради 559,2 га; Вовчківської сільської ради 168,4 га; Пристрімської сільської ради 47,8 га; Гайшинської сільської ради 36,8 га; Гланишівської сільської ради 70,1 га; Денисівської сільської ради 57 га (п.п. 1.1 розпорядження).

Розпорядженням № 443 від 15.07.2003 також визначено: управлінню сільського господарства і продовольства райдержадміністрації організувати роботу з передачі та уточненню розмірів земель лісового фонду, які знаходяться у користуванні колишніх сільськогосподарських підприємств (п. 2); районному відділу земельних ресурсів внести зміни до земельно-кадастрової документації (п. 3); зобов`язати Переяслав-Хмельницький держлісгосп виготовити проекти відведення земельних ділянок для передачі їх у постійне користування для ведення лісового господарства (п. 4); розпорядження направити для виконання Районному відділу земельних ресурсів, Переяслав-Хмельницькому держлісгоспу (п. 5).

На підставі розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області «Про передачу земель лісового фонду у постійне користування Переяслав-Хмельницькому держлісгоспу для ведення лісового господарства» від 15.07.2003 № 443 комісія у складі головного лісничого держлісгоспу (голова комісії), провідного інженера лісового господарства, лісничого Студениківського лісництва, таксатора Укрдержліспроекту, голови Козлівської сільської ради та помічника лісничого Студениківського лісництва склала 20.11.2003 акт про прийняття лісового фонду від Козлівської сільської ради Переяслав-Хмельницьким держлісгоспом. Відповідно до цього акту площа лісового фонду Козлівської сільської ради складає 277 га.

Зазначений акт підписаний членами комісії, у тому числі головою Козлівської сільської ради, та затверджений директором Державного підприємства «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство».

У подальшому розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області від 15.07.2003 № 443 неодноразово змінювалось, скасовувалось та поновлювалось, у тому числі на підставі документів прокурорського реагування та судового рішення.

Зокрема, розпорядженням Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації від 22.06.2012 № 289 до розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації «Про передачу земель лісового фонду у постійне користування Переяслав-Хмельницькому держлісгоспу для ведення лісового господарства» від 15.07.2003 № 443 внесено зміни та викладено його в новій редакції, згідно з якою резолютивна частина розпорядження від 15.07.2003 № 443 викладена в наступних пунктах: « 1. Дати Переяслав-Хмельницькому держлісгоспу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земель лісогосподарського призначення орієнтовною площею 3 360,1 га за межами населених пунктів на території Помоклівської, Козлівської, Жовтневої, Великокаратульської, Сомководолинської, Строківської, Вовчківської, Пристрімської, Гайшинської, Гланишівської, Денисівської, Стовп`язької, Дівич ківської, Ковалинської, Дем`янецької сільських рад Переяслав-Хмельницького району. 2. Роботи зі складання документації із землеустрою виконати у строк до шести місяців. 3. Контроль за виконанням даного розпорядження покласти на заступників голови адміністрації згідно з розподілом обов`язків.».

У подальшому, розпорядженням Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації від 14.08.2014 № 323 до розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації від 15.07.2003 № 443, вже у новій редакції 2012 року, внесено зміни шляхом виключення з п. 1 вказаного розпорядження Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та шляхом заміни у пункті 1 розпорядження цифр з « 3 360,01» на « 2 800,9».

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Приписами ч. 1 ст. 18 ЗК України унормовано, що до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами.

Згідно ч. 2 ст. 3 ЗК України земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

У відповідності до ст. 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Земельна лісова ділянка - земельна ділянка лісового фонду України з визначеними межами, яка надається або вилучається у землекористувача чи власника земельної ділянки для ведення лісового господарства або інших суспільних потреб відповідно до земельного законодавства.

Статтями 5, 7, 8, 9 Лісового кодексу України унормовано, що до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги.

Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності.

У державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

У комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності.

У комунальній власності можуть перебувати й інші ліси, набуті або віднесені до об`єктів комунальної власності в установленому законом порядку.

Отже, чинне законодавство допускає перебування у комунальній власності лісових земель, які знаходяться у межах населених пунктів, або таких, які набуті або віднесені до об`єктів комунальної власності в установленому законом порядку.

Як вбачається із залученої до матеріалів справи Технічної документації із землеустрою, спірні земельні ділянки сформовані за рахунок земель, наданих рішенням Переяслав-Хмельницької районної ради народних депутатів від 06.06.1995 у постійне користування Колективному сільськогосподарському пайовому товариству «Нива» згідно Державного акту на право постійного користування землею І-КВ № 000758 від 15.01.1996.

Земельний кодекс України від 2001 року у ст. 92 встановлював обмежене коло осіб, які можуть набувати у постійне користування земельні ділянки із земель державної та комунальної власності.

Так було встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності, а також громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації.

Стаття 141 ЗК України 2001 року передбачала припинення права користування землею у випадку припинення діяльності суб`єктів права постійного користування, визначених ст. 92 ЗК України, а саме припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.

З урахуванням того, що Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005 були визнані неконституційними положення пункту 6 Розділу X Земельного кодексу України від 2001 року щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди, законодавство України не передбачає припинення права постійного користування у зв`язку із реорганізацією правокористувача або відсутністю правокористувача, який набув таке право раніше, у переліку осіб, які можуть набувати землю на праві постійного користування.

Разом із тим, згідно із наведеними нормами, як ЗК України 1990 року, так і ЗК України 2001 року передбачають припинення права постійного користування у зв`язку із припиненням діяльності правокористувача без правонаступництва.

З цього приводу суд звертає увагу на позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 15.11.2021 у справі № 906/620/19 та від 30.04.2024 у справі № 917/291/21.

Необхідно зазначити, що Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» від 03.12.1999 № 1529/99 передбачалося реформування протягом грудня 1999 року - квітня 2000 року колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно шляхом забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності.

Таким чином, одним із етапів реформування, визначеного Указом Президента України від 03.12.1999 № 1529/99, було припинення діяльності колективних сільськогосподарських підприємств та перехід прав на землю до їхніх членів у вигляді земельних часток (паїв) або утворення нових суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності. Відповідно до цього, Колективне сільськогосподарське підприємство ім. Леніна повинно було припинити свою діяльність.

В матеріалах справи відсутні докази того, що Колективне сільськогосподарське пайове товариство «Нива» продовжувало свою діяльність або існує як діючий суб`єкт господарювання. Крім того, не надано доказів правонаступництва, що могло б свідчити про перехід прав на землю до іншого суб`єкта.

При цьому, як установлено вище, у зв`язку з припиненням діяльності колишніх колективних сільськогосподарських підприємств лісокористувачів 15.07.2003 Переяслав-Хмельницька районна державна адміністрація Київської області видала розпорядження № 443 «Про передачу земель лісового фонду у постійне користування Переяслав-Хмельницького держлісгоспу для ведення лісового господарства».

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», яким розділ Х Перехідні положення ЗК України було доповнено п. 21, стосувався саме земель, які перебували у колективній власності членів колишніх КСП, позаяк припинення діяльності суб`єкта права постійного користування та відповідно припинення права постійного користування на землю не припиняє права власника вказаних земель.

Відповідно до положень п. 24 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, з дня набрання чинності цим пунктом, тобто з 27.05.2021, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель зокрема природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення (підпункт «в» пункту 24).

Отже, спірні земельні ділянки лісогосподарського призначення за межами населених пунктів, в силу підпункту «в» пункту 24 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України залишилися у державній власності.

За змістом наведених рішень Студениківської сільської ради «Про проведення інвентаризації земель лісогосподарського призначення» від 22.02.2022 №1015-ХХ-VІІ,І змістом технічної документації із землеустрою, рішень від 06.12.2022 № 1299-ХХІХ-VІІІ, № 1296-ХХІХ-VІІІ, № 1298-ХХІХ-VІІІ, № 1295-ХХІХ-VІІІ, № 1300-ХХІХ-VІІІ, № 1297-ХХІХ-VІІІ «Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку», а також даних ДЗК та Державного реєстру речових прав вбачається, що спірні земельні ділянки належать до лісовкритих земель лісогосподарського призначення за межами населених пунктів, про що відповідачу було достеменно відомо.

Відповідно до ст. 45 Лісового кодексу України лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України.

Згідно п. 5 розділу V Прикінцеві положення Лісового кодексу України (в редакції, чинній з 31.07.2006 по 16.01.2020) до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Згідно п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України (у редакції до 20.06.2022) до здійснення державної реєстрації права постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними ділянками лісогосподарського призначення, які до набрання чинності Земельним кодексом України передані їм на такому праві, це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження лісів" № 2321-IX від 20.06.2022 до п. 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України внесені зміни, відповідно до яких вказаний пункт викладено у такій редакції: "До здійснення державної реєстрації, але не пізніше 1 січня 2027 року, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування".

Отже, при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення п. 5 розділу VIII Прикінцеві положення Лісового кодексу України.

Суд звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 361/6826/16 наведено висновок про те, що ВО «Укрдержліспроект» створене з метою проведення лісовпорядкування на всій території лісового фонду України, яке включає систему державних заходів, спрямованих на забезпечення охорони і захисту, раціонального використання, підвищення продуктивності лісів та їх відтворення, оцінку лісових ресурсів, а також підвищення культури ведення лісового господарства. ВО "Укрдержліспроект" здійснює комплекс лісовпорядних робіт для всіх лісокористувачів, незалежно від форм власності і відомчої підпорядкованості за єдиною системою в порядку, встановленому Державним агентством лісових ресурсів України за погодженням з Міністерством охорони навколишнього природного середовища, тобто володіє інформацією про лісовпорядкування.

Відповідно до сталої позиції Верховного Суду, викладеної зокрема у постановах Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 361/6826/16, від 06.07.2022 у справі № 372/1688/17, від 30.09.2020 у справі № 363/669/17, від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17, від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 31.05.2023 у справі № 681/804/20, від 01.11.2023 у справі № 676/5079/21, інформація, надана ВО «Укрдержліспроект», а також доданий до неї графічний матеріал є належними, допустимими та достовірними доказами, з яких суд встановлює приналежність земель до земель лісогосподарського призначення ДСГП «Ліси України».

Відповідно до чинної редакції ст. 47 Лісового кодексу України лісовпорядкування в лісах усіх форм власності сумарною площею 100 гектарів і більше для кожного з постійних лісокористувачів і власників лісів є обов`язковим на всій території України та здійснюється один раз на 10 років державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Лісовпорядкування в лісах усіх форм власності сумарною площею до 100 гектарів для кожного з постійних лісокористувачів і власників лісів є обов`язковим на всій території України та здійснюється один раз на 20 років підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності за єдиною системою в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

До матеріалів справи долучено інформацію ВО «Укрдержліспроект» вих. № 03/1430-24 від 26.11.2024 з додаванням графічних матеріалів з картографічної бази даних матеріалів лісоупорядкування з нанесеними межами кварталів Студениківського лісництва ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп» та межами їх таксаційних виділів відповідно до матеріалів лісоупорядкування 2014 року, з яких вбачається, що: земельні ділянки :03:019:0198, :03:009:0004, :03:013:0002, :03:012:0001, :03:013:0003, :03:019:0197 накладаються на квартал 89 Студениківського лісництва філії «Бориспільське лісове господарство» (у матеріалах лісовпорядкування 2014 року зазначене ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп»).

Відповідно до Наказу Державного агентства лісових ресурсів України «Про припинення Державного підприємства «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство» та затвердження складу Комісії з припинення» від 21.10.2021 № 679 припинено ДП «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство» шляхом реорганізації, а саме приєднання до ДП «Бориспільське лісове господарство», визначено, що ДП «Бориспільське лісове господарство» є правонаступником прав та обов`язків ДП «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство».

Відповідно до Наказу Державного агентства лісових ресурсів України «Про припинення Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство» та затвердження складу Комісії з припинення» від 28.10.2022 № 942 припинено ДП «Бориспільське лісове господарство» шляхом реорганізації, а саме приєднання до ДСГП «Ліси України», визначено, що ДСГП «Ліси України» є правонаступником прав та обов`язків ДП «Бориспільське лісове господарство».

Крім того, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000116 від 04.07.2023 за ч. 1 ст. 367 КК України проведено судову експертизу з питань землеустрою.

Відповідно до висновку експерта № 3692 від 12.07.2024, складеного за результатами проведеної судової експертизи з питань землеустрою, виготовлення і затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області, кадастрові номери земельних ділянок: :03:019:0198, :03:009:0004, :03:013:0002, :03:012:0001, :03:013:0003, :03:019:0197 не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.

Згідно висновку експерта, вказана Технічна документація містить суперечливі відомості щодо розпорядження землями згідно норм п. 5 прикінцевих положень Лісового кодексу України та п. 24 Перехідних положень і ст. 122 ЗК України щодо підстав розроблення технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення на території Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області та її затвердження, що свідчить про до порушення принципів достовірності та повноти відомостей про земельні ділянки, встановлених ст. 3 Закону України «Про Державний земельний кадастр», про відомості, які вносяться до Державного земельного кадастру на підставі п. 2 ст.ст. 15, 30 Закону України «Про державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме, виду права та форми власності, компетенції і підстави органу місцевого самоврядування на розроблення технічної документації щодо інвентаризації земель лісового призначення на території Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області, результатом якого (чого) є не вірна реєстрація речового права земельних ділянок з кадастровими номерами :03:019:0198, :03:009:0004, :03:013:0002, :03:012:0001, :03:013:0003, :03:019:0197 відповідно до ст.ст. 125-126 ЗК України.

З огляду на викладене, спірні земельні ділянки є лісовими земельними ділянками, вкритими лісовою рослинністю і належними до категорії земель лісогосподарського призначення; знаходяться на території Студениківської територіальної громади поза межами населених пунктів; в силу положень п.п. 21, 24 Перехідних положень Земельного кодексу України та ст.ст. 5-9 Лісового кодексу України не можуть перебувати у комунальній власності; належать до лісових земель державної власності, право розпорядження якими належить Київській обласній державній адміністрації; накладаються на землі лісогосподарського призначення, постійним користувачем яких на підставі матеріалів лісоупорядкування є ДСГП «Ліси України».

Разом із тим, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено державну реєстрацію права власності Студениківської сільської ради на спірні земельні ділянки.

Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовну презумпцію права власності такої особи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17).

З визнанням того, що державною реєстрацією права власності на нерухоме майно підтверджується володіння цим майном, у судову практику увійшла концепція "книжкового володіння".

Акт володіння нерухомим майном, як правило, може підтверджувати державна реєстрація права власності на це майно в установленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння). Цей висновок Велика Палата Верховного Суду сформулювала у названій постанові від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц (п.п. 43, 89). Його надалі послідовно застосовує Верховний Суд.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2023 у справі № 633/408/18, Верховний Суд зазначив, що предметом позову про витребування майна є вимога власника, який не є володільцем цього майна, до особи, яка заволоділа останнім, про повернення його з чужого незаконного володіння (п. 11.4).

Метою позову про витребування майна є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном, зокрема землями сільськогосподарського призначення, означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, призводить до ефективного захисту прав власника саме цього майна (п. 11.5).

Таким чином, у разі державної реєстрації права власності за новим володільцем (відповідачем), власник, який вважає свої права порушеними, має право пред`явити позов про витребування відповідного майна (п. 11.6).

З урахуванням того, що суд встановив незаконне без правових підстав заволодіння відповідачем спірними земельними ділянками лісового фонду та здійснення державної реєстрації права власності за відповідачем на такі земельні ділянки, обраний прокурором спосіб захисту у формі заявлення віндикаційного позову про витребування спірних земельних ділянок на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації є обґрунтованим, законним, належним та ефективним.

Решта доводів учасників справи та всі подані докази судом уважно досліджені та розглянуті та не спростовують вказаного висновку суду. У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову першого заступника керівника Київської обласної прокуратури до Студениківської сільської ради та витребування земельних ділянок з незаконного володіння на користь держави в особі Київської обласної держаіної адміністрації.

У зв`язку із задоволенням позову відповідно до ст. 129 ГПК України суд покладає на відповідача відшкодування прокуратурі сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 73-92, 129, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов першого заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Студениківської сільської ради про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння задовольнити повністю.

2. Витребувати на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації (01196, м. Київ, площа Лесі Українки, 1, ) з незаконного володіння Студениківської сільської ради (08421, Київська область, Бориспільський район, с. Студеники, вул. Переяславська, 19, ) земельні ділянки: кадастровий номер :03:019:0198 площею 29,5401 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення»; кадастровий номер :03:009:0004 площею 17,2064 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення», кадастровий номер :03:013:0002 площею 31,3061 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення», кадастровий номер :03:012:0001 площею 3,1788 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначенням», кадастровий номер :03:013:0003 площею 17,3855 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення», кадастровий номер :03:019:0197 площею 173,3659 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення», які розташовані в межах Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області (за межами населеного пункту).

3. Стягнути з Студениківської сільської ради (08421, Київська область, Бориспільський район, с. Студеники, вул. Переяславська, 19, ) на користь Київської обласної прокуратури (01601, м. Київ, бул. Лесі Українки, 27/2, ) 36 306 (тридцять шість тисяч триста шість) грн 22 коп судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 04.03.2026.

Суддя О.О. Христенко