ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2025 р. м. Київ Справа № 911/690/25

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Ройляну В.К. розглянувши справу

За позовом Першого заступника керівника Київської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, м. Київ

до Студениківської сільської ради, Київська обл., Бориспільський р-н.,

с. Студеники

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України",

м. Київ

про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння

Представники сторін:

прокурор Набок Ю.В.;

позивача Багірова Н.В.;

відповідача Кобилянський В.А.;

третьої особи Олійник А.В.

Обставини справи:

Перший заступник керівника Київської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Студениківської сільської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" про витребування на користь держави з незаконного володіння Студениківської сільської ради земельні ділянки з кадастровим номером :02:005:0290 площею 5,6218 га з цільовим призначенням для іншого лісогосподарського призначення, з кадастровим номером :02:005:0291 площею 62,2764 га з цільовим призначенням для іншого лісогосподарського призначення, з кадастровим номером номером :02:003:0058 площею 43,0403 га з цільовим призначенням для іншого лісогосподарського призначення, з кадастровим номером :02:005:0292 площею 60,7334 га з цільовим призначенням для іншого лісогосподарського призначення, які розташовані в межах Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області (за межами населеного пункту).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення Студениківської сільської ради № 1395-ХХХІ-VІІІ від 09.02.2023, № 1402-ХХХІ-VІІІ від 09.02.2023, № 1394-ХХХІ-VІІІ від 09.02.2023, № 1356-ХХХІ-VІІІ від 27.12.2022, № 1403-ХХХІ-VІІІ від 09.02.2023 та реєстрація права комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:005:0290, :02:005:0291, :02:003:0059, :02:003:0058, :02:005:0292 суперечать вимогам земельного та лісового господарства.

23.05.2025 прокурором подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначає, що під час подання позовної заяви внаслідок допущеної технічної помилки, до її прохальної частини не включено позовну вимогу про витребування земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0059 площею 9,2902 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення».

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Подана заява судом задоволена, про що зазначено у відповідній ухвалі суду.

02.06.2025 представником відповідача через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що прокурором не було надано належним чином оформлених планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, які підтверджували би належність спірної земельної ділянки до лісового фонду, зокрема в частині наявності встановлених та погоджених меж. Відтак, посилання на пункт 5 Прикінцевих положень ЛК України є безпідставними.

Прокурор посилається на матеріали лісовпорядкування 2003 та 2014 року. Проте не додає їх до позовної заяви. Відповідно неможливо визначити, які саме матеріали потрібно використовувати, чи включають вони відомості про спірні земельні ділянки. Протоколи першої лісовпорядної наради, на які посилається прокурор, не тільки не містять інформації по спірній земельній ділянці, але й є недопустимими доказами. Права на землю мають підтверджуватися документами, передбаченими статтями 125-126 ЗК України у відповідній (в залежності від моменту виникнення цих прав) редакції. Не є допустимими доказами і результати виконаних виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект» робіт із співставлення меж спірної земельної ділянки з матеріалами лісовпорядкування, оскільки згадане об`єднання не є ні експертною установою, ні виконавцем робіт із землеустрою.

Прокурор в позовній заяві виходить з припущення, що спірні земельні ділянки відносяться до земель лісогосподарського призначення. Проте як мінімум з 24.06.1996 ці земельні ділянки мали призначення для сільськогосподарського виробництва, про що свідчить державний акт на право постійного користування землею серії ІІ КВ №002130.

Оскільки спірні землі відносилися до земель сільськогосподарського призначення, а докази віднесення їх до земель лісогосподарського призначення на момент набрання чинності згаданим пунктом у справі відсутні, вони перейшли в комунальну власність Студениківської сільської територіальної громади. При цьому згідно з названим пунктом «Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом».

12.06.2025 прокурором через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, в якому посилається на те, що при вирішенні питання щодо перебування земельної (лісової) ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення п. 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України. При цьому правова позиція, що планово-картографічні матеріали лісовпорядкування є належними доказами наявності права постійного користування спеціалізованого державного лісогосподарського підприємства неодноразово висловлена судами вищої інстанції, зокрема у постановах Верховного Суду України від 30.09.2015 у справі № 6-196цс15 від 24.12.2014 у справі № 6-212цс14, від 21.01.2015 у справі № 6-224цс 14, у правових висновках Верховного Суду, викладених в постановах від 30.01.2018 у справі № 707/2192/15-ц, від 21.02.2018 у справі № 488/5476/14-ц, від 07.10.2020 у справі № 369/16418/18, від 30.09.2020 у справі № 363/669/17, та постановах Великої Палати Верховного Суду у від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 07.11.2018 у справі № 488/6211/14-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 та від 13.06.2018 у справі № 369/1777/13-ц.

При цьому доводи відповідача про незаконність розпорядження Переяслав -Хмельницької районної державної адміністрації Київської області від 15.07.2003 № 443 не заслуговують на увагу з огляду на те, що станом на момент розробки матеріалів лісовпорядкування 2003 року вказане розпорядження було чинним, до нього не було внесено будь-яких змін чи доповнень.

Розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області від 15.07.2003 № 443 неодноразово змінювалось, скасовувалось та поновлювалось, у тому числі на підставі документів прокурорського реагування та судового рішення, починаючи з 2006 року у 2006, 2010, 2012, 2014 роках.

Однак, станом на момент розробки матеріалів лісовпорядкування 2003 року вказане розпорядження було чинним в частині передачі земель лісогосподарського призначення ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп».

Також до позовної заяви додано копії з проекту організації розвитку лісового господарства 2004 року, протоколу другої лісовпорядної наради від 14.04.2005 щодо лісовпорядкування 2003 року. Вказані документи підтверджують, що з 2003 року у постійного лісокористувача (на даний час ДП «Ліси України») були в наявності правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку.

Також твердження відповідача про те, що неможливо встановити відношення спірних земельних ділянок до розпорядження від 15.07.2003 № 443 є помилковим та спростовується самим фактом розробки технічної документації на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 002130 від 24.06.1996, виданого КСП «Строківське» щодо земель загальною площею 690,0 га в межах Строківської сільської Ради Переяслав-Хмельницького району.

До позовної заяви додано копії планово-картографічних матеріалів Студениківського лісництва ДП «Переяслав-Хмельницького держлісгоспу» 2003 року. Також від ДП «Ліси України» отримано копію протоколу другої лісовпорядної наради від 14.04.2005 року з розгляду проекту організації і розвитку лісового господарства «Переяслав-Хмельницького держлісгоспу Київської області за 2004 2013 роки (складений за даними розширеного безперервного лісовпорядкування 2003 року), а також копії з проекту організації розвитку лісового господарства 2004 року.

Дані документи підтверджують, що з 2003-2004 року у постійного лісокористувача (на даний час ДП «Ліси України») були в наявності правовстановлюючі документи на спірні земельні ділянки. У будь-якому разі вказані матеріли у сукупності підтверджують належність спірних земельних ділянок до земель лісогосподарського призначення та їх використання ДП «Ліси України».

При цьому, як вже зазначалося, за матеріалами ВО «Укрдержліспроект» встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:005:0290, :02:005:0291, :02:003:0059, :02:003:0058, :02:005:0292 накладаються на квартали № № 40, 110, 113 Студениківського лісництва філії «Бориспільське лісове господарство».

Ухвалою суду від 18.06.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Присутні в судовому засіданні прокурор, представники позивача та третьої особи підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, просив суд в позові відмовити.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 27.08.2025 по 26.09.2025, з 26.09.2025 по 24.10.2025 та з 24.10.2025 по 05.11.2025 для підготовки вступної та резолютивної частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

УСТАНОВИВ:

Рішенням Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області Про проведення інвентаризації земель лісогосподарського призначення від 22.02.2022 № 1015-ХХ-VІІІ із посиланням на Земельний кодекс України, Закон України Про державний земельний кадастр, ст.ст. 19, 25, 57, 67 Закону України Про землеустрій, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні вирішено провести інвентаризацію земель комунальної власності лісогосподарського призначення, розташованих у межах Студениківської сільської територіальної громади шляхом розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення.

На підставі вказаного рішення ТОВ Регіонземсервіс у 2022 році розроблено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності в межах Студениківської сільської територіальної громади.

На підставі вказаної технічної документації сформовано земельні ділянки загальною площею 183,051:3 га за межами населених пунктів з кадастровими номерами: :01:007:0015 площею 0,6599 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначння» (КВЦПЗ 09.02); :01:007:0016 площею 0,2133 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення» (КВЦПЗ 09.02); :01:008:00.19 площею 1,1560 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення» (КВЦПЗ 09.02), :02:005:0290 площею 5,6218 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення» (КВЦПЗ 09.02); :02:005:0291 площею 62,2764 га з цільовим призначенням «для іншого лісоrосподарського призначення» (КВЦПЗ 09.02), :02:003:0059 площею 9,2902 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення» (КВЦПЗ 09.02), :02:003:0058 площею 43,0403 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення» (КВЦПЗ 09.02), :02:005:0292 площею 60,7334 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення» (КВЦПЗ 09.02), що розташовані на території Студениківської сільської ради.

Технічна документація розроблена на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 002130 від 24.06.1996, виданого КСП «Строківське» щодо земель загальною площею 690,0 га в межах Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району.

У подальшому рішеннями Студениківської сільської ради затверджено матеріали технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням - для іншого лісогосподарського призначення (КВЦПЗ 09.02) окремо від кожної із зазначених вище земельних ділянок на території Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району, а саме:

- рішенням від 27.12.2022 № 1354:ХХХ-VІІІ щодо земельної ділянки площею 0,6599 га з кадастровим номером :01:007:0015;

- рішенням від 27.12.2022 № 1355-ХХХ-VІІІ щодо земельної ділянки площею 0,2733 га з кадастровим номером :01:007:0016;

- рішенням від 27.12.2022 № 1357-ХХХ-VІІІ щодо земельної ділянки площею 1,1560 га з кадастровим номером :0 l :008:0019;

- рішенням від 09.02.2023 № 1395-ХХХІ-VІІІ щодо земельної ділянки площею 5,628 га з кадастровим номером :02:005:0290;

- рішенням від 09.02.2023 № 1402-XXXI-VIII щодо земельної ділянки площею 62,2764 га з кадастровим номером :02:005:0291;

- рішенням від 09.02.2023 № 1394-XXXI-VIII щодо земельної ділянки площею 9,2902 га з кадастровим номером :02:003:0059;

- рішенням від 27.12.2022 № 1356-XXX-VIII щодо земельної ділянки площею 43,0403 га з кадастровим номером :02:003:0058;

- рішенням від 09.02.2023 № 1403-XXXI-VIII щодо земельної ділянки площею 60,7334 га з кадастровим номером :02:005:0292.

Також за вказаними рішеннями передбачено реєстрацію права комунальної власності Студениківської сільської ради на дані земельні ділянки, а тому відповідачем було зареєстровано право власності на земельні ділянки.

Як вбачається із матеріалів справи, в рамках кримінального провадження № 0000116 від 04.07.2023, відкритого слідчими Бориспільського РУП ГУНП за ч. 1 ст. 367 КК України, встановлено, що розпорядженням Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області від 15.07.2003 № 443 «Про передачу земель лісового фонду у постійне користування Перєяслав - Хмельницькому держлісгоспу для ведення лісового господарства» у зв`язку з припиненням діяльності колишніх колективних сільськогосподарських підприємств лісокористувачів передано у постійне користування землі лісового фонду для ведення лісового господарства загальною площею 3752,5 га, у тому числі по Студениківському лісництву на території: Помоклівської сільської ради - 455,6 га; Козлівської сільської ради - 204,5 га; Жовтневської сільської ради - 572,0 га; Соснівської сільської ради - 62,6 га; Великокаратульської сільської ради - 747,8 га; Сомководолинської сільської ради - 81,4 га; Строківської сільської ради - 559,2 га; Вовчківської сільської ради - 168,4 га; Пристрімської сільської ради - 47,8 га; Гайшинської сільської ради - 36,8 га; Гланишівської сільської ради - 70, 1 га; Денисівської сільської ради - 57 га (п. 1.1 розпорядження).

Інші пункти розпорядження містять наступні положення:

- пункт 2: «Управлінню сільського господарства і продовольства райдержадміністрації організувати роботу з передачі та уточненню розмірів земель лісового фонду, які знаходяться у користуванні колишніх сільськогосподарських підприємств».

- пункт 3: «Районному відділу земельних ресурсів внести зміни до земельно-кадастрової документації».

- пункт 4: «Зобов`язати Переяслав - Хмельницький держлісгосп виготовити проекти відведення земельних ділянок для передачі їх у постійне користування для ведення лісового господарства» .

- пункт 5: «Розпорядження направити для виконання Районному відділу земельних ресурсів, Переяслав-Хмельницькому держлісгоспу».

На підставі розпорядження Переяслав - Хмельницької районної державної адміністрації Київської області від 15.07.2003 № 443 "Про передачу земель лісового фонду у постійне користування Переяслав - Хмельницькому держлісгоспу для ведення лісового господарства", складено акти прийняття лісового фонду від сільських рад, зазначених у цьому Розпорядженні, у тому числі:

- акт від 24.12.2003 - Денисівська сільська рада площею 68 га;

- акт від 12.11.2003 - Строківська сільська рада площею 577 га;

- акт від 20.11.2003 - Сомководолинська сільська рада площею 93 га;

- акт від 20.11.2003 - Соснівська сільська рада площею 77 га;

- акт від 20.11.2003 - Жовтневська сільська рада площею 483 га;

- акт від 20.11.2003 Козлівська сільська рада площею 265 га;

- акт від 11.11.2003 Помоклівська сільська рада площею 511 га.

У подальшому дане розпорядження неоднаразово змінювалось,скасовувалось та поновлювалось, у тому числі на підставі документів прокурорського реагування та судового рішення.

Матеріалами справи встановлено що розпорядженням Переяслав-Хмельницької районної державної адмпнстрації від 22.06.2012 № 289 до розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації від 15.07.2003 № 443 внесено зміни та викладено його в новій редакції, згідно якої резолютивна частина розпорядження викладена в наступних пунктах:

« 1. Дати Переяслав-Хмельницькому держлісгоспу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земель лісогосподарського призначення орієнтовною площею 3360,1 га за межами населених пунктів на території Помоклівської, Козлівської, Жовтневої, Великокаратульської, Сомководолинської, Строківської, Вовчківської, Пристрімської, Гайшинської, Гланишівської, Денисівської, Стовп`язької, Дівичківської, Ковалинської, Дем`янецької сільських рад Переяслав-Хмельницького району.»

« 2. Роботи зі складання - документації із землеустрою виконати у строк до шести місяців.»

« 3. Контроль за виконанням даного розпорядження покласти на заступників голови адміністрації згідно з розподілом обов`язків.»

У подальшому розпорядженням Переяслав-Хмельницької районної державної адміністації від 14.08.2014 № 323 до розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державноїадміністрації від 15.07.2003 № 443, вже у новій редакції 2012 року, внесено зміни шляхом виключення з пункту 1 вказаного розпорядження Строківської сільської ради ПереяславХмельницького району Київської області та шляхом заміни у пункті 1 розпорядження цифри з 3360,01 на 2800,9.

Крім того встановлено, що станом на 2003 та 2014 роки виготовлено матеріали лісовпорядкування, які використовувалися ДП "Переяслав- Хмельницький лісгосп" та його правонаступниками - ДП «Бориспільське лісове господарство» та ДП «Ліси України».

Так, у ДП «Ліси України» зберігаються планово-картографічні матеріали лісовпорядкування ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп» Студениківського лісництва.

Також, відповідно до протоколу першої лісовпорядної наради з лісовпорядкування лісогосподарських підприємств Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України від 03.06.2014 у користуванні ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп» перебувало 16,2 тис. га земель.

У протоколі другої лісовпорядної наради від 29.05.2015 з розгляду основних положень проекту організації і розвитку лісового господарства ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп» Київської області зазначено, що управлінням Держземагентства в Переяслав-Хмельницькому районі Київської області не внесено зміни в форму 6-ЗЕМ на виконання розпорядження Переяслав -Хмельницької районної державної адміністрації від 15.07.2003 № 443.

Матеріали лісовпорядкування 2014-2015 років ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп» затверджено наказом Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства від 26.07.2019 № 92 та погоджені листом Міністерства екології та природних ресурсів України від 26.07.2019 № 5/4.1-1 5/8289-19.

При цьому виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект» виконано роботи із співставлення меж земельних ділянок з кадастровими номерами :01:007:0015, :01:007:0016, :01:008:0019, :02:005:0290, :02:005:0291, :02:003:0059, :02:003:0058, :02:005:0292 на матеріали лісовпорядкування Студениківського лісництва ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп» (наразі, ДП «Ліси України»).

За результатами виконаних робіт встановлено, що згідно матеріалів лісовпорядкування 2014, 2018 років земельні ділянки з кадастровими номерами :01:007:0015, :01:007:0016, :01 :008:0019 не накладаються на землі лісогосподарського призначення згідно з матеріалами лісовпорядкування. Земельні ділянки з кадастровими номерами :02:005:0290, :02:005:0291, :02:003:0059, :02:003:0058, :02:005:0292 накладаються на квартали № 40, 110, 113 Студениківського лісництва філії «Бориспільське лісове господарство» (у матеріалах лісовпорядкування 2014 року зазначене ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп»). Вивченням графічного зображення накладення встановлено, що спірні земельні ділянки майже повністю збігаються з існуючими межами земель лісогосподарського призначення за матеріалами лісовпорядкування 2014 року.

Таким чином, судом встановлено, що ДП ·«Ліси України» відповідно до п. 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України є належним постійним користувачем земельних ділянок, яким на підставі розробленої технічної документації присвоєно кадастрові номера :02:005:0290, :02:005:0291, :02:003:0059, :02:003:0058, :02:005:0292, оскільки матеріали лісовпорядкування, розроблені та затверджені в установленому законом порядку не скасовувалися.

Разом з тим, прокурор зазначає, що під час підготовки позовної заяви від ДП «Ліси України» отримано копії планово-картографічних матеріалів Студениківського лісництва ДП "Переяслав-Хмельницького держлісгоспу" 2003 року, копії з проекту організації розвитку лісового господарства 2004 року, протоколів першої та другої лісовпорядних нарад щодо лісовпорядкування 2003/2004 років, які підтверджують, що з 2003-2004 років у постійного лісокористувача були в наявності правовстановлюючі документи на спірні земельні ділянки.

Таким чином, зміни 2014 року до розпорядження Переяслав Хмельницької районної державної адміністрації від 15.07.2003 № 443 (в редакції 2012 року) щодо виключення Строківської сільської ради Переяслав Хмельницького району Київсьої області з переліку земель, не відміняють факту отримання та затвердження постійним лісокористувачем в установленому порядку матеріалів лісовпорядкування у 2003 році, які згідно з п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України з 29.03.2006 (дата набрання Закону України "Про внесення змін до Лісового кодексу України") є документами, що підтверджують право користування на раніше надані землі.

Тобто внесення змін до розпорядження про раніше надані землі без скасування отриманих на підставі цього розпорядження матеріалів лісовпорядкування не скасовує законність оформлення постійним лісокористувачем цих матеріалів, які одночасно є правовстановлюючими документами на землю.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Приписами ч. 1 ст. 18 ЗК України унормовано, що до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами.

Згідно ч. 2 ст. 3 ЗК України земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

У відповідності до ст. 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Земельна лісова ділянка - земельна ділянка лісового фонду України з визначеними межами, яка надається або вилучається у землекористувача чи власника земельної ділянки для ведення лісового господарства або інших суспільних потреб відповідно до земельного законодавства.

Статтями 5, 7, 8, 9 Лісового кодексу України унормовано, що до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги.

Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності.

У державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

У комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності.

У комунальній власності можуть перебувати й інші ліси, набуті або віднесені до об`єктів комунальної власності в установленому законом порядку.

Отже, чинне законодавство допускає перебування у комунальній власності лісових земель, які знаходяться у межах населених пунктів, або таких, які набуті або віднесені до об`єктів комунальної власності в установленому законом порядку.

Земельний кодекс України від 2001 року у ст. 92 встановлював обмежене коло осіб, які можуть набувати у постійне користування земельні ділянки із земель державної та комунальної власності.

Так було встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності, а також громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації.

Стаття 141 ЗК України 2001 року передбачала припинення права користування землею у випадку припинення діяльності суб`єктів права постійного користування, визначених ст. 92 ЗК України, а саме припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.

З урахуванням того, що Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005 були визнані неконституційними положення пункту 6 Розділу X Земельного кодексу України від 2001 року щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди, законодавство України не передбачає припинення права постійного користування у зв`язку із реорганізацією правокористувача або відсутністю правокористувача, який набув таке право раніше, у переліку осіб, які можуть набувати землю на праві постійного користування.

Разом із тим, згідно із наведеними нормами, як ЗК України 1990 року, так і ЗК України 2001 року передбачають припинення права постійного користування у зв`язку із припиненням діяльності правокористувача без правонаступництва.

З цього приводу суд звертає увагу на позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 15.11.2021 у справі № 906/620/19 та від 30.04.2024 у справі № 917/291/21.

Необхідно зазначити, що Указом Президента України Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки від 03.12.1999 № 1529/99 передбачалося реформування протягом грудня 1999 року - квітня 2000 року колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно шляхом забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності.

Таким чином, одним із етапів реформування, визначеного Указом Президента України від 03.12.1999 № 1529/99, було припинення діяльності колективних сільськогосподарських підприємств та перехід прав на землю до їхніх членів у вигляді земельних часток (паїв) або утворення нових суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності. Відповідно до цього, Колективне сільськогосподарське підприємство Строківське повинно було припинити свою діяльність.

При цьому, як установлено вище, у зв`язку з припиненням діяльності колишніх колективних сільськогосподарських підприємств лісокористувачів 15.07.2003 Переяслав-Хмельницька районна державна адміністрація Київської області видала розпорядження № 443 Про передачу земель лісового фонду у постійне користування Переяслав-Хмельницького держлісгоспу для ведення лісового господарства.

Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні, яким розділ Х Перехідні положення ЗК України було доповнено п. 21, стосувався саме земель, які перебували у колективній власності членів колишніх КСП, позаяк припинення діяльності суб`єкта права постійного користування та відповідно припинення права постійного користування на землю не припиняє права власника вказаних земель.

Відповідно до положень п. 24 розділу Х Перехідні положення ЗК України, з дня набрання чинності цим пунктом, тобто з 27.05.2021, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель зокрема природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення (підпункт в пункту 24).

Отже, спірні земельні ділянки лісогосподарського призначення за межами населених пунктів, в силу підпункту в пункту 24 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України залишилися у державній власності.

За змістом наведених рішень Студениківської сільської ради Про проведення інвентаризації земель лісогосподарського призначення № 1395-ХХХІ-VІІІ від 09.02.2023, № 1402-ХХХІ-VІІІ від 09.02.2023, № 1394-ХХХІ-VІІІ від 09.02.2023, № 1356-ХХХІ-VІІІ від 27.12.2022, № 1403-ХХХІ-VІІІ від 09.02.2023 Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення та реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку, а також даних ДЗК та Державного реєстру речових прав вбачається, що спірні земельні ділянки належать до лісовкритих земель лісогосподарського призначення за межами населених пунктів, про що відповідачу було достеменно відомо.

Відповідно до ст. 45 Лісового кодексу України лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України.

Згідно п. 5 розділу V Прикінцеві положення Лісового кодексу України (в редакції, чинній з 31.07.2006 по 16.01.2020) до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Згідно п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України (у редакції до 20.06.2022) до здійснення державної реєстрації права постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними ділянками лісогосподарського призначення, які до набрання чинності Земельним кодексом України передані їм на такому праві, це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження лісів" № 2321-IX від 20.06.2022 до п. 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України внесені зміни, відповідно до яких вказаний пункт викладено у такій редакції: "До здійснення державної реєстрації, але не пізніше 1 січня 2027 року, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування".

Отже, при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення п. 5 розділу VIII Прикінцеві положення Лісового кодексу України.

Суд звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 361/6826/16 наведено висновок про те, що ВО Укрдержліспроект створене з метою проведення лісовпорядкування на всій території лісового фонду України, яке включає систему державних заходів, спрямованих на забезпечення охорони і захисту, раціонального використання, підвищення продуктивності лісів та їх відтворення, оцінку лісових ресурсів, а також підвищення культури ведення лісового господарства. ВО "Укрдержліспроект" здійснює комплекс лісовпорядних робіт для всіх лісокористувачів, незалежно від форм власності і відомчої підпорядкованості за єдиною системою в порядку, встановленому Державним агентством лісових ресурсів України за погодженням з Міністерством охорони навколишнього природного середовища, тобто володіє інформацією про лісовпорядкування.

Відповідно до сталої позиції Верховного Суду, викладеної зокрема у постановах Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 361/6826/16, від 06.07.2022 у справі № 372/1688/17, від 30.09.2020 у справі № 363/669/17, від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17, від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 31.05.2023 у справі № 681/804/20, від 01.11.2023 у справі № 676/5079/21, інформація, надана ВО Укрдержліспроект, а також доданий до неї графічний матеріал є належними, допустимими та достовірними доказами, з яких суд встановлює приналежність земель до земель лісогосподарського призначення ДСГП Ліси України.

Відповідно до чинної редакції ст. 47 Лісового кодексу України лісовпорядкування в лісах усіх форм власності сумарною площею 100 гектарів і більше для кожного з постійних лісокористувачів і власників лісів є обов`язковим на всій території України та здійснюється один раз на 10 років державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Лісовпорядкування в лісах усіх форм власності сумарною площею до 100 гектарів для кожного з постійних лісокористувачів і власників лісів є обов`язковим на всій території України та здійснюється один раз на 20 років підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності за єдиною системою в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовну презумпцію права власності такої особи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17).

З визнанням того, що державною реєстрацією права власності на нерухоме майно підтверджується володіння цим майном, у судову практику увійшла концепція "книжкового володіння".

Акт володіння нерухомим майном, як правило, може підтверджувати державна реєстрація права власності на це майно в установленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння). Цей висновок Велика Палата Верховного Суду сформулювала у названій постанові від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц (п.п. 43, 89). Його надалі послідовно застосовує Верховний Суд.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2023 у справі № 633/408/18, Верховний Суд зазначив, що предметом позову про витребування майна є вимога власника, який не є володільцем цього майна, до особи, яка заволоділа останнім, про повернення його з чужого незаконного володіння (п. 11.4).

Метою позову про витребування майна є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном, зокрема землями сільськогосподарського призначення, означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, призводить до ефективного захисту прав власника саме цього майна (п. 11.5).

Таким чином, у разі державної реєстрації права власності за новим володільцем (відповідачем), власник, який вважає свої права порушеними, має право пред`явити позов про витребування відповідного майна (п. 11.6).

З урахуванням того, що суд встановив незаконне без правових підстав заволодіння відповідачем спірними земельними ділянками лісового фонду та здійснення державної реєстрації права власності за відповідачем на такі земельні ділянки, обраний прокурором спосіб захисту у формі заявлення віндикаційного позову про витребування спірних земельних ділянок на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації є обґрунтованим, законним, належним та ефективним.

З огляду на викладене, рішення Студениківської сільської ради від 09.02.2023 № 1395-ХХХІ-VІІІ, від 09.02.2023 № 1402-ХХХІ-VІІІ, від 09.02.2023 № 1394-ХХХІ-VІІІ, від 27.12.2022 № 1356-ХХХ-VІІІ, від 09.02.2023 № 1403-ХХХІ-VІІІ та реєтрація права комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:005:0290, :02:005:0291, :02:003:0059, :02:003:0058, :02:005:0292 суперечать вимогам земельного та лісового законодавства.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги першого заступника керівника Київської обласної прокуратури про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння є обґрунтованими та такими, що підлягають судом задоволенню. Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 238-240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Витребувати на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації (01196, м. Київ, площа Лесі Українки, 1, ) з незаконного володіння Студениківської сільської ради (08421, Київська область, Бориспільський район, с. Студеники, вул. Переяславська, буд. 19, ) земельні ділянки:

кадастровий номер :02:005:0290 площею 5,6218 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення»;

кадастровий номер :02:005:0291 площею 62,2764 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення»,

кадастровий номер :02:003:0058 площею 43,0403 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначення»,

кадастровий номер :02:005:0292 площею 60,7334 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначенням»,

кадастровий номер :02:003:0059 площею 9,2902 га з цільовим призначенням «для іншого лісогосподарського призначенням», які розташовані в межах Студениківської сільської територіальної громади Бориспільського району Київської області (за межами населеного пункту).

3. Стягнути з Студениківської сільської ради (08421, Київська область, Бориспільський район, с. Студеники, вул. Переяславська, буд. 19, ідентифікаційний код 04358916) на користь Київської обласної прокуратури (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 27/2, ідентифікаційний код 02909996) 24 435 (двадцять чотири тисяч чотириста тридцять п`ять) грн. 00 коп. судового збору.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 16.04.2026 року.

Суддя Л.Я. Мальована