ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2025 Справа № 917/593/25

м. Полтава

за позовною заявою Комунального підприємства "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області вул. Софіївська, 68, м. Кременчук, Полтавська область,39600

до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" вул. Польська, 2а, м. Полтава, Полтавська область,36008

про стягнення 6 438 574,94 грн.

Суддя Солодюк О.В.

Секретар судового засідання Олефір О.І.

Учасники справи згідно протоколу судового засідання

Розглядається позовна заява Комунального підприємства "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про стягнення 6 438 574,94 грн.

Ухвалою від 31.03.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі на 01.05.2025 на 09:30 год.

17.04.2025 (вхід. № 5145) від представника відповідача до матеріалів справи надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечує та зазначає, що оскільки послуга транспортування теплової енергії, яка надається на підставі договору, не споживається самим відповідачем, та враховуючи те, що обсяг теплової енергії, що транспортувалась мережами підприємства сторонами не заперечується, то не має правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних та 3% річних.

18.04.2025 (вхід. № 5200) від представника відповідача до матеріалів справи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та час.

25.04.2025 (вхід. № 5504) від представника позивача до матеріалів справи надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримує позов в повному обсязі.

Ухвалою від 01.05.2025 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав розгляд справи на 05.06.2025 на 11:30 год.

05.06.2025 (вхід. №7466) від представника відповідача до матеріалів справи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та час.

Ухвалою від 05.06.2025 суд відклав розгляд справи на 11.09.2025 на 11:00 год.

Ухвалою від 11.09.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 06.11.2025 на 09:50 год.

06.11.2025 (вхід. №14238) від представника відповідача до матеріалів справи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 06.11.2025 суд відклав розгляд справи на 02.12.2025 на 09:30 год.

02.12.2025 (вхід. №15504;15506) від представників позивача до матеріалів справи надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги представники підтримують в повному обсязі.

В судовому засіданні 02.12.2025 суд виніс рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

15.01.2024 між Комунальним підприємством "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (надалі по тексту - Теплоенерго або Сторона-2) та Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (надалі по тексту - ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" або Сторона -1) укладено договір на транспортування теплової енергії №3828 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 9.6. Договору сторони передбачили, що Договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх печатками і діє до 30.09.2024. Умови Договору розповсюджують свою дію на взаємовідносини, що склалися між Сторонами з 01.10.2023. У випадку, припинення обов`язків Сторони - 1 як виконавця послуг та постачальника теплової енергії споживачам міста Кременчука, договір втрачає свою чинність.

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20.10.2022 № 1508 ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука від джерела Кременчуцька ТЕЦ.

Вказане Рішення не скасовано, не втратило свою чинність, а ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" продовжує свою господарську діяльність із забезпечення тепловою енергією на опалення та підігрів води житлового фонду, комунально-побутових та інших об`єктів на території м. Полтави та окремих районів Полтавської області, в тому числі м. Кременчук та Кременчуцького району.

Надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води в м. Кременчук здійснюється за допомогою мереж КП "Теплоенерго", що і стало підставою укладення вказаного Договору.

Відповідно до п. 1.1 Договору Сторона - 2 (Позивач) зобов`язується надати Стороні 1(Відповідач) послуги з транспортування теплової енергії, виробленої на ВП Кременчуцька ТЕЦ, розподільчими тепловими мережами Сторони 2 до об`єктів теплоспоживання. Сторона - 1 зобов`язується оплатити надані послуги з транспортування теплової енергії місцевими (розподільчими) тепловими мережами в розмірі, у строки та порядку, передбаченими умовами Договору.

Пунктом 2.5 Договору сторони визначили, що обсяги протранспортованої теплової енергії визначаються на підставі акту реалізованої теплової енергії за категоріями споживачів (Додаток № 2) за даними електронного реєстру (Додаток № 1).

У відповідності до п.3.2. Договору, обов`язок надання даних реалізованої теплової енергії за категоріями споживачів покладається саме на Відповідача.

Згідно пункту 3.2 Договору, Сторона - 1 до 7 (сьомого) числа місяця, наступного за звітним, направляє Стороні 2 акти обсягів реалізованої теплової енергії по категоріям споживачів (Додаток № 2 до договору), приєднаних до розподільчих теплових мереж, за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Сторони - 1 у 2-х екземплярах.

Відповідно до п. 3.1 Договору сторони передбачили, що надані послуги з транспортування теплової енергії розподільчими тепловими мережами оформлюються Сторонами актами наданих послуг з транспортування теплової енергії (далі - Акти наданих послуг).

Пунктом 3.4. Договору встановлено, що вартість послуг Сторони - 2 з транспортування теплової енергії Сторони - 1 визначається на основі визначених в Акті наданих послуг (додаток № 3 до цього Договору).

Сторона - 2 до 11 (одинадцятого) числа місяця, наступного за звітним, направляє Стороні -1 Акти наданих послуг.

Сторона - 1 протягом 3 (трьох) робочих днів з дати одержання Актів наданих послуг зобов`язується повернути Стороні - 2 один примірник, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою Сторони - 1 або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання Акту наданих послуг. У випадку відмови від підписання Актів наданих послуг, розбіжності підлягають врегулюванню відповідно до умов Договору або в судовому порядку.

Акт наданих послуг є підставою для проведення взаєморозрахунків між Сторонами (п.3.5 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Розрахунок за надані Стороною - 2 послуги з транспортування теплової енергії Стороні - 1 здійснює до 17 числа місяця, наступного за звітним, на підставі виставленого рахунку, який Сторона - 2 надає до 11 числа місяця, наступного за звітним. У разі, коли останній день оплати припадає на святковий чи вихідний день, Сторона -1 здійснює оплату в перший робочий день, що настає за святковим (пункт 4.3. Договору).

На виконання умов Договору між Стороною-2 (Позивач) та Стороною-1 (Відповідач) були підписані Акти наданих послуг з транспортування теплової енергії за період січень - березень 2024 року, зокрема:

- 31 січня 2024 року сторони підписали акт наданих послуг з транспортування теплової енергії, згідно якого було транспортовано теплову енергію в січні 2024 за договором №3828 від 15.01.2024 в обсязі 79663,99193 Гкал з ЦТП та 231,46415 Гкал без ЦТП та ІТП на загальну суму 32 201 039,58 (тридцять два мільйони двісті одна тисяча тридцять дев`ять гривень 58 копійок) з ПДВ. На підставі вказаного акту, Сторона - 2 (Позивач) виставив Стороні -1 (Відповідачу) рахунок № 37 від 31.01.2024 року на суму 32 201 039,58 (тридцять два мільйони двісті одна тисяча тридцять дев`ять гривень 58 копійок) з ПДВ.

- 29 лютого 2024 року сторони підписали акт наданих послуг з транспортування теплової енергії, згідно якого було транспортовано теплову енергію в лютому 2024 в обсязі 66019,30032 Гкал з ЦТП та 215,05672 Гкал без ЦТП та ІПТ, на загальну суму 26689569,60 грн. з ПДВ. На підставі вказаного акту Позивачем було виставленого рахунок №63 від 29 лютого 2024 року за лютий 2024 для оплати на суму 26 689 569,60 (двадцять шість мільйони шістсот вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять гривень 60 копійок) грн. з ПДВ.

- 31 березня 2024 року сторони підписали акт наданих послуг з транспортування теплової енергії, згідно якого Позивачем було транспортовано теплову енергію Відповідача в березні 2024 в обсязі 61317,48379 Гкал з ЦТП та 187,81899 Гкал без ЦТП та ІПТ, на загальну суму 24 786 789,35 грн.з ПДВ. На підставі вказаного акту Позивачем було виставленого рахунок № 97 від 31 березня 2024 року за березень 2024 для оплати на загальну суму 24 786 789,35 грн. (двадцять чотири мільйони сімсот вісімдесят шість тисяч сімсот вісімдесят дев`ять гривень 35 копійок ) з ПДВ.

Відповідачем було проведено часткову оплату рахунку № 37 від 31.01.2024 року на суму 32 201 039,58 (тридцять два мільйони двісті одна тисяча тридцять дев`ять гривень 58 копійок) з ПДВ в загальній сумі 10 800 000,00 (десять мільйонів вісімсот тисяч гривень 00 копійок), згідно наступних платіжних інструкцій: платіжна інструкція від 23.04.2024 року на суму 1 500 000,00 грн (один мільйон п`ятсот тисяч гривень 00 копійок); платіжна інструкція від 30.04.2024 року на суму 1 200 000,00 грн (один мільйон двісті тисяч гривень 00 копійок); платіжна інструкція від 07.05.2024 року на суму 2 000 000,00 грн (два мільйони гривень 00 копійок); платіжна інструкція від 16.05.2024 року на суму 2 000 000,00 грн (два мільйони гривень 00 копійок); платіжна інструкція від 18.05.2024 року на суму 500 000 грн(п`ятсот тисяч гривень 00 копійок); платіжна інструкція від 23.05.2024 року на суму 2 600 000,00 (два мільйони шістсот гривень 00 копійок); платіжна інструкція від 24.05.2024 року на суму 1 000 000,00 (один мільйон гривень 00 копійок). Тобто, залишок несплаченої суми заборгованості згідно виставленого рахунку № 37 від 31.01.2024 року складав 21 401 039, 58 грн.

Щодо рахунку №63 від 29 лютого 2024 року за лютий 2024 для оплати на суму 26 689 569,60 (двадцять шість мільйони шістсот вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять гривень 60 копійок) грн. з ПДВ та рахунку № 97 від 31 березня 2024 року за березень 2024 для оплати на загальну суму 24 786 789,35 грн, за твердженням позивача, вони Відповідачем залишені без оплати.

Відповідно до розділу 6 "Обов`язки та відповідальність Сторін" договору при невиконанні або неналежному виконанні умов цього Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Підпунктом 6.2.1 та 6.2.2 пункту 6.2 Договору встановлено, що Сторона -1 (Відповідач) зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість послуг з транспортування теплової енергії місцевими (розподільчими) тепловими мережами, наданих Стороною -2 Стороні 1.

В результаті порушення Відповідачем умов Договору, у Відповідача виникла заборгованість перед Позивачем за надану послугу з транспортування теплової енергії за січень 2024 - березень 2024 року в загальній сумі 72 877 398,53 грн (сімдесят два мільйони вісімсот сімдесят сім тисяч триста дев`яносто вісім гривень 53 копійок).

У зв`язку з наявністю заборгованості Позивач звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення 74 172 119,71 грн заборгованості за надані послуги з транспортування теплової енергії за договором №3828 від 15.01.2024, у тому числі: 72 877 398,53 грн основної заборгованості, 706 434,32 грн 3% річних; 588 286,86 грн індексу інфляції.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 03.12.2024 у справі № 917/1084/24 позов задоволено частково; стягнуто з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 67 377 398,53 грн заборгованості, 706 434,32 грн - 3 % річних, 588 286,86 грн - інфляційних нарахувань, 784 971,09 грн - витрат по сплаті судового збору; в іншій частині позову провадження у справі закрито у зв`язку з частковою сплатою.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 рішення рішення Господарського суду Полтавської області від 03.12.2024 у справі № 917/1084/24 залишено без змін.

Вказаним рішенням встановлено порушення Відповідачем умов Договору №3828 від 15.01.2024 щодо повної та вчасної оплати послуги з транспортування теплової енергії.

Крім того, у вказаному рішенні суд дійшов висновку про правомірність нарахування позивачем 3 % річних за загальний період з 19.02.2024 по 03.07.2024 та інфляційне збільшення боргу за загальний період з березня 2024 року по травень 2024 року.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002р, Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007 одним з основних елементів верховенства права визнано принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до пункту 4 статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Отже, обставини, встановлені рішенням Господарського суду Полтавської області від 03.12.2024 у справі №917/1084/24 мають преюдиціальне значення та не доказуються при розгляді цієї справи.

За період перебування справи №917/1084/24 на розгляді в суді, Відповідачем було частково здійснено оплату за Договором у загальному розмірі 5 500 000,00 грн., а саме:

- 11.09.2024 на рахунок Позивача було перераховано Відповідачем - 1 500 000,00 грн., згідно платіжної інструкції №10/09/2024№167578819_00000/44е862ba-f904-4133ac5e-7f219494cb03;

- 17.09.2024 на рахунок Позивача було перераховано Відповідачем 294 534,49 грн., згідно платіжної інструкції №16/09/2024 №167578859_00000/05f15a59-bcbb-437d- 81d1-10;

- 17.09.2024 на рахунок Позивача було перераховано Відповідачем -1 705 465,51 грн., згідно платіжної інструкції №16/09/2024 №167578860_00000/55e0a930-d1b0-45b8-

94e3-b63aaea722fb;

- 26.09.2024 на рахунок Позивача було перераховано Відповідачем 2 000 000,00 грн., згідно платіжної інструкції №25/09/2024№167578911_00000/b3d1cc41-9733-443ab8c4-3d319dade984.

Також, в період розгляду справи №917/1084/24 Відповідачем 23.10.2024 на рахунок Позивача було перераховано - 3 500 000,00 грн. відповідно до платіжної інструкції № 22/10/2024№167579018_00000/17d2f022-2b37-4ac2-a4b5-9f7075fd42e3(призначення

платежу: часткова оплата за транспортування теплової енергії за 02.2024, згідно рахунку №63 від 29.02.2024 по договору №3828 від 15.01.2024).

Позивач у позові у цій справі вказує, що рішення Господарського суду Полтавської області від 03.12.2024 у справі №917/1084/24 до цього часу не виконано. Борг відповідача за транспортовану теплову енергію складає 63 879 398,53 грн.

Враховуючи прострочення відповідачем сплати заборгованості за транспортовану теплову енергію позивачем здійснено нарахування відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, 3% річних за період з 04.07.2024 по 21.03.2025 на суму 1 337 080,67 грн та інфляційних втрат на суму 5 101 494,27 грн.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За своєю правовою природою спірний договір на транспортування теплової енергії № 3828 від 15.01.2024 є договором надання послуг.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Разом з цим стаття 903 Цивільного кодексу України встановлює обов`язок з оплати наданих послуг, в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Водночас приписи статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується з вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, відповідач не в повному обсязі розрахувався за надані йому Комунальним підприємством "Теплоенерго" послуги з транспортування теплової енергії за договором № 3828 від 15.01.2024, що свідчить про неналежне (із допущеним простроченням) виконання ним грошового зобов`язання у розумінні статті 610 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 610, статті 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Внаслідок прострочення відповідачем сплати заборгованості за транспортовану теплову енергію позивачем здійснено нарахування відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, 3% річних на суму 1 337 080,67 грн та інфляційних втрат на суму 5 101 494,27 грн, за період з 04.07.2024 по 21.03.2025, що не охоплюється рішенням Господарського суду Полтавської області від 03.12.2024 у справі № 917/1084/24.

При цьому, як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 року у справі № 916/190/18, чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими.

При цьому, здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат за період з 04.03.2024 по 21.03.2025 відповідають положенням чинного законодавства України та підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 5 101 494,27 грн.

Вимоги позивача про стягнення 3 % річних в сумі 1 337 080, 67 грн за період з 04.03.2024 по 21.03.2025 підлягають частковому задоволенню у розмірі 1 337 056,21 грн. В задоволенні решти вимог про стягнення 3% річних слід відмовити.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд відзначає, що інші доводи та заперечення сторін не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог у цій справі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 77 262,61 грн.

Керуючись статтями 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (, адреса вул. Польська, 2а, м. Полтава, 36008) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (, вул. Софіївська, 68, м. Кременчук, Полтавська область, 39600) інфляційні втрати у розмірі 5 101 494,27 грн, 3 % річних у розмірі 1 337 056,21 грн та 77 262,61 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

3. В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Суддя Солодюк О.В.