ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.12.2025 Справа № 914/1761/25

Господарський суд Львівської області у складі головуючої судді Зоряни Горецької, при секретарі Зоряні Палюх, розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Видавничий Дім «Високий Замок» про розстрочення виконання рішення суду

у справі № 914/1761/25

за позовом Львівської міської ради,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Видавничий Дім «Високий Замок»,

про стягнення пайової участі, інфляційних втрат та трьох відсотків річних,

представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Львівської області розглянуто справу за позовом Львівської міської ради до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Видавничий Дім «Високий Замок» про стягнення пайової участі, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.11.2025 у справі № 914/1761/25 позовні вимоги задоволено повністю, ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий Дім «Високий Замок» на користь Львівської міської ради кошти в сумі 451 840,00 грн суми основного боргу, 269 115,47 грн інфляційних втрат, 51 472,62 грн - 3% річних та 11 586,42 грн судового збору.

Вказане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось. На виконання цього рішення Господарським судом Львівської області видано наказ.

Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань.

16.12.2025 від відповідача надійшла заява вх. № 5446/25 про розстрочення виконання рішення суду у справі № 914/1761/25. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду заяву передано на розгляд судді Зоряні Горецькій.

Ухвалою від 17.12.2025 заяву призначено до розгляду на 29.12.2025 о 11:45 год.

29.12.2025 сторони явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили.

29.12.2025 представник позивача через систему «Електронний суд» подав клопотання (вх. № 34575/25) з проханням розглянути заяву без участі представника Львівської міської ради та повідомив, що не заперечує проти заяви відповідача про розстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 25.11.2025.

Розглянувши клопотання учасників справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви відповідача про розстрочення виконання рішення з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 статті 239 ГПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або

розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 331 ГПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, відстрочка або розстрочка виконання рішення допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Питання задоволення заяви сторони у справі про розстрочення виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Виходячи із наведеного, законодавець, у будь-якому випадку пов`язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, тобто, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про розстрочення виконання судового рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у цій справі.

Відповідач обґрунтовує подану заяву тим, що стягнення з нього всієї суми заборгованості в розмірі 784 014,51 грн одним платежем істотно ускладнить його фінансове становище, призведе до зростання збитків підприємства, унеможливить виконання зобов`язань перед іншими контрагентами та спричинить настання інших негативних фінансових наслідків для підприємства.

Відповідач наводить обставини, які свідчать про наявність підстав для розстрочення заборгованості, зокрема важке фінансове становище відповідача, яке зумовлене дією зовнішніх чинників, а саме: військовою агресією російської федерації проти України та запровадженням воєнного стану відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022. Внаслідок війни суттєво зменшилися доходи відповідача від видавничої діяльності, а регулярні відключення електроенергії, спричинені знищенням об`єктів критичної інфраструктури, істотно ускладнили виробничі та редакційно-видавничі процеси, які є енергозалежними.

Вказані вище обставини негативно вплинули на поточний фінансовий стан відповідача. Згідно зі Звітом про фінансові результати за 9 місяців 2025 року чистий фінансовий результат діяльності відповідача є збитковим та становить 74 000,00 грн, що свідчить про відсутність можливості покривати навіть поточні витрати, пов`язані зі здійсненням господарської діяльності. У зв`язку з цим відповідач об`єктивно не має можливості виконати рішення суду в повному обсязі протягом короткого проміжку часу без завдання істотної шкоди своїй діяльності. Водночас спостерігається тенденція до зменшення збитковості (за аналогічний період 2024 року збиток становив 238 000,00 грн), що свідчить про наявність потенційної можливості поступового погашення заборгованості. Додатковим підтвердженням незадовільного фінансового стану є наявність кредиторської заборгованості перед контрагентами у розмірі 618 984,50 грн.

Крім того, з журналу-ордеру та відомостей по рахунку 36 «Розрахунки з покупцями і замовниками» за листопад 2025 року вбачається наявність отриманих відповідачем авансових платежів у розмірі 1 489 503,34 грн, за якими зобов`язання за відповідними договорами не виконані, у зв`язку з чим зазначена сума підлягає кваліфікації як кредиторська заборгованість. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед кредиторами становить 2 108 487,84 грн, що істотно впливає на його фінансовий стан та унеможливлює виконання рішення суду без розстрочення.

Як зазначає відповідач, основним видом діяльності підприємства є видання газет, однак протягом останніх років ринок друкованої преси в Україні зазнає суттєвого скорочення, яке з початком повномасштабної збройної агресії російської федерації значно посилилося у зв`язку зі зростанням вартості паперу та витратних матеріалів, перебоями з електропостачанням і зниженням купівельної спроможності населення. Попри зазначені обставини відповідач продовжує здійснювати видавничу діяльність, зберігаючи виробничі потужності та робочі місця, хоча загальна тенденція переходу медіа у цифровий формат призводить до зменшення обсягів замовлень і скорочення доходів підприємств галузі.

У таких умовах фінансова стійкість відповідача істотно знижена, що об`єктивно зумовлює необхідність застосування механізму розстрочення виконання рішення суду відповідно до статті 331 ГПК України.

Водночас відповідач усвідомлює обов`язок належного виконання судового рішення відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому звернувся з даним клопотанням виключно з метою забезпечення його реального та повного виконання.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Отже, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

У зв`язку з тим, що розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначені судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини зазначає, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чіжов проти України» зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у ст. 6 Конвенції.

Тому з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника при вирішенні питання щодо розстрочення виконання рішення суд враховує принципи співмірності і пропорційності.

Приписами ч. 5 ст. 331 ГПК України унормовано, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Суд зазначає, що розстрочення виконання рішення суду строком на 12 місяців забезпечить стабільний та реалістичний графік погашення заборгованості і сприятиме її повному виконанню відповідачем.

Отже, розстрочення виконання рішення суду є пропорційним, виправданим та необхідним заходом для забезпечення реальної можливості погашення заборгованості відповідача перед позивачем.

Керуючись статтями 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити клопотання представника відповідача про розстрочення виконання рішення суду у справі № 914/1761/25 за вх. № 5446/25 від 16.12.2025.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 25.11.2025 на 12 місяців відповідно до наступного графіка оплати 784 014,51 грн:

1) 75 955,43 до 30.01.2026;

2) 64 369,01 до 01.03.2026;

3) 64 369,01 до 30.03.2026;

4) 64 369,01 до 30.04.2026;

5) 64 369,01 до 30.05.2026;

6) 64 369,01 до 30.06.2026;

7) 64 369,01 до 30.07.2026;

8) 64 369,01 до 30.08.2026;

9) 64 369,01 до 30.09.2026;

10) 64 369,00 до 30.10.2026;

11) 64 369,00 до 30.11.2026;

12) 64 369,00 до 30.12.2026.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Горецька З.В.