ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/3156/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Молодченко Раїси Михайлівни , м. Харків
про стягнення 688637,30 грн.
за участю представників:

позивача - Жилко С.Є.

відповідача - Константинова Г.В.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківська міська рада, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Молодченко Раїси Михайлівни, м. Харків, відповідач, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 688637,30 грн. за використання земельної ділянки по вул. Астрономічній, 35-Л у м. Харкові з кадастровим номером :10:001:0105 за період з 02.04.2017 по 04.03.2021. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору у сумі 10329,56 грн.

Ухвалою суду від 08.09.2025 позовну заяву Харківської міської ради залишено без руху.

15.09.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.09.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

Відповідач 10.10.2025 за вх.№ 23627 подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити позивачу у позові у повному обсязі. При цьому у відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що позивач у позовній заяві не зазначає та фактично ігнорує той факт, що відповідач продовжував користуватися земельною ділянкою на законних підставах, і, попри вищевказане, належним чином сплачувала орендну плату за її використання. Всупереч наведених у позові тверджень, ФОП Молодченко Р.М. не ухилялась від виконання фінансових зобов`язань, пов`язаних із користуванням земельною ділянкою, а здійснювала регулярну сплату коштів на користь Харківської міської ради відповідно до наявних розрахункових документів та платіжних доручень. Більше того, протягом усього періоду, який позивач вважає "періодом безоплатного користування", від Харківської міської ради не надходило жодної претензії або вимоги щодо сплати орендної плати чи земельного податку, а також не здійснювались дії, спрямовані на оформлення договору оренди або врегулювання відносин у будь-який інший спосіб. За таких обставин відповідач зазначає, що вимоги Харківської міської ради є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними і допустимими доказами. Позивач не довів наявності складу безпідставного збагачення, не підтвердив факт заподіяння будь-яких збитків або упущеної вигоди Харківській міській раді, а також проігнорував обставини, які свідчать про законність користування відповідачем земельною ділянкою. Водночас відповідач не ухилявся від виконання фінансових зобов`язань, продовжував сплачувати орендну плату відповідно до умов договору, а від органу місцевого самоврядування не надходило жодних заперечень чи претензій щодо користування ділянкою. Така поведінка позивача свідчить про його мовчазну згоду на продовження орендних відносин. Поведінка Харківської міської ради суперечить принципам добросовісності, розумності та справедливості, закріпленим у статті 3 Цивільного кодексу України, а також доктрині venire contra factum proprium, згідно з якою сторона не може діяти всупереч своїй попередній поведінці, на яку інша сторона обґрунтовано покладалася. Окрім того, відповідач зазначає, що розрахунок позивачем проведений невірно без урахування всіх істотних обставин.

Позивач 01.12.2025 за вх.№ 27816 подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких вказує, що земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті 1212 ЦК України. Відсутність договору оренди не вказує на те, що відповідач не зобов`язаний сплачувати кошти за користування земельною ділянкою, адже у зв`язку із набуттям права власності на нежитлові приміщення (нерухоме майно), що розташоване на земельній ділянці, у нього автоматично виник обов`язок належним чином вносити плату за користування цією земельною ділянкою, враховуючи презумпцію оплатності використання земельних ділянок в України. Нормами чинного законодавства саме на власника нерухомого майна покладено обов`язок сплати коштів за користування земельною ділянкою комунальної форми власності, на якій воно розміщене. Наявні в матеріалах справи докази свідчать, що 30.12.2009 між Харківською міською радою та ФОП Молодченко Р.М. було укладено договір оренди землі, зареєстрований 03.02.2010 у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель за № 15, на користування земельною ділянкою по вул. Астрономічній, 35-Л у м. Харкові загальною площею 0,0910 га (кадастровий номер :10:001:0105), для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі, строком до 01.06.2014. Відповідач як власник нерухомого майна, яке розташоване на спірній земельній ділянці, після закінчення 01.06.2014 договору оренди земельної ділянки, зокрема, у спірний період з 02.04.2017 по 04.03.2021 фактично використовував земельну ділянку без достатніх правових підстав. Надані відповідачем квитанції та інформація від АТ КБ "Приватбанк" не є належними доказами у справі, оскільки з них неможливо встановити, за яку саме земельну ділянку відповідач сплачувала кошти.

Представник позивача у судовому засіданні 22.12.2025 просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 22.12.2025 просив суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Згідно позову позивач вказує, що Харківською міською радою на підставі ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України проведено комплекс перевірочних заходів з питань використання та охорони земель територіальної громади міста Харкова, додержання вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки по вул. Аерокосмічній, 35-Л у м. Харкові.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.08.2025 № 438891437 по вул. Астрономічній, 35-Л у м. Харкові зареєстровано нежитлові будівлі:

1) літ. "Б-1" площею 446,9 кв.м.:

- з 21.11.2014 по 05.03.2021 за Молодченко Р.М. на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 03.10.2010 у справі № 15/17-10;

- з 05.03.2021 по теперішній час за ТОВ ФІРМОЮ "ХАЗАР" на підставі договору купівлі-продажу нежитлових будівель № 397 від 05.03.2021, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хомою О.В.;

2) літ."А-1" площею 45,7 кв.м.:

- з 21.11.2014 по 05.03.2021 за Молодченко Р.М. на підставі акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 17.11.2004 виданого Інспекцією державного архітектурного- будівельного контролю м. Харкова; рішення № 1135 від 01.12.2004 Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області;

- з 05.03.2021 по теперішній час за ТОВ ФІРМОЮ "ХАЗАР" на підставі договору купівлі-продажу нежитлових будівель № 397 від 05.03.2021, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хомою О.В.

Вищевказані нежитлові будівлі розташовані на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером :10:001:0105, право користування якою у спірний період відповідачкою не було оформлено.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.05.2021 № НВ-021 площа земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0105, складає 0,0910 га, сформована земельна ділянка - 08.02.2010. Вищевказана земельна ділянка належить до земель житлової та громадської забудови. Вид використання земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі.

30.12.2009 між Харківською міською радою та ФОП Молодченко Р.М. було укладено договір оренди землі, зареєстрований 03.02.2010 у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель за № 15, на користування земельною ділянкою по вул. Астрономічній, 35-Л у м. Харкові загальною площею 0,0910 га (кадастровий номер :10:001:0105), для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі, строком до 01.06.2014.

У відповідності до листа Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 06.08.2025 № 16849/5/20-40-24-05-06 Молодченко Р.М. не зареєстрована платником земельного податку або орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0105, площею 0,0910 га по вул. Астрономічній, 35-Л у м. Харкові. У період з 01.04.2017 по 31.03.2021 земельний податок або орендна плата за вищезазначену земельну ділянку не нараховувались та не сплачувались.

Згідно позову позивач вказує, що ФОП Молодченко Р.М. у період з 02.04.2017 по 04.03.2021 не сплачувала у встановленому законодавчими актами розмірі плату за користування земельною ділянкою по вул. Астрономічній, 35-Л у м. Харкові, внаслідок чого зберігла за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати у сумі 688637,30 грн. При цьому позивач зазначає, що ФОП Молодченко Р.М. (РНОКПП НОМЕР_1 ) була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 11.02.1998 по 28.07.2021 (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.08.2025 № 83). Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 760/13915/18 припинення статусу ФОП до звернення до суду не змінює правовий статус сторін у спірних правовідносинах, оскільки на момент спірних правовідносин вони виступали суб`єктами господарювання, що визначає юрисдикцію спору. Отже, ФОП Молодченко Р.М., в період з дати закінчення строку дії договору оренди землі - 01.06.2014 по дату відчуження нерухомого майна - 04.03.2021, використовувала земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0105, площею 0,0910 га по вул. Астрономічній, 35-Л у м. Харків, без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Зазначені фактичні обставини стали підставою для звернення міської ради до суду із цим позовом до ФОП Молодченко Р.М. про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :10:001:0105, площею 0,0910 по вул. Астрономічній, 35-Л у м. Харкові.

У позові позивач зазначає, що розмір орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :10:001:0105, загальною площею 0,0910 га по вул. Астрономічній, 35-Л у м. Харкові становить:

- у 2017 році - 12003,03 грн. в місяць, за період з 02.04.2017 по 31.12.2017 становить 107627,17 грн.;

- у 2018 році - 12003,03 грн. в місяць, за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 становить 144036,34 грн.;

- у 2019 році - 12003,03 грн. в місяць, за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 становить 144036,34 грн.;

- у 2020 році - 22312,19 грн. в місяць, за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 становить 245434,09 грн.;

- у 2021 році - 22312,19 грн. в місяць, за період з 01.01.2021 по 04.03.2021 становить 47503,37 грн.

Оскільки, відповідно до листа Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 06.08.2025 № 16849/5/20-40-24-05-06 Молодченко Р.М. не сплачувала плату за використання земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0105, площею 0,0910 га по вул. Астрономічній, 35-Л у м. Харків, то сума безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки у період з 02.04.2017 по 04.03.2021 становить 688637,30 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі ст.ст. 125, 126 ЗК України та ст. 182 ЦК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу (ЗК) України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Податковим кодексом (ПК) України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.14.1.36, 14.1.125, 288.5 ПК України).

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, норма статті 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

При цьому, відсутність неправомірних дій відповідача означає відсутність цивільного правопорушення (протиправних дій) і, як наслідок, виключає деліктні зобов`язання.

Як свідчать матеріали справи, фактичний вступ відповідачем у володіння і користування спірною земельною ділянкою стався в результаті дій, котрі є правомірними, адже ніяким чином не суперечать чинному законодавству.

Фактичне володіння і користування земельною ділянкою відповідачем без укладення договору оренди також не вважається правопорушенням.

Відсутність деліктних зобов`язань у спірних правовідносинах виключає можливість захисту прав позивача як постраждалої сторони шляхом стягнення збитків у тому числі упущеної вигоди, адже необхідною умовою стягнення збитків є саме делікт - правопорушення.

Зокрема, ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України унормовано, що необхідною умовою відповідальності у вигляді стягнення шкоди є саме неправомірні рішення, дії чи бездіяльність. Аналогічно ст.ст. 216, 224, 225 Господарського кодексу України визначено, що необхідною умовою відшкодування збитків є господарське правопорушення.

Також, у даному випадку неможливо застосувати норми законодавства, що регулюють відшкодування збитків саме у вигляді упущеної вигоди, оскільки згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України, упущеною вигодою вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а друга сторона додержувалася правил здійснення господарської діяльності. Тобто, до упущеної вигоди як різновиду збитків в повній мірі застосовуються вимоги наведених вище норм права.

Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонам повинні кваліфікуватися як бездоговірні та безделіктні.

Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини повинні регулюватися ст.ст. 1212-1214 ЦК України, зі змісту яких вбачається, що вони підлягають застосування, у тому числі, у відносинах, які не містять ознак делікту.

Зокрема, частиною 2 статті 1212 ЦК України визначено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб або наслідком події. Тобто, дана норма поширює своє дію і на випадки набуття (збереження) майна в результаті правомірних дій.

З аналізу змісту норм ст. 1212-1214 ЦК України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

Таким чином, відповідач зберіг майно (грошові кошти) у розмірі орендної плати, яка нараховується за володіння і користування спірною земельною ділянкою комунальної власності.

Збереження такого майна почалося безвідносно до волі сторін в результаті правомірних дій відповідача з моменту набуття права власності на нежитлові будівлі.

При цьому, відсутність договорів оренди землі має фактичним наслідком набуття відповідачем володіння і користування частиною земельної ділянки без відповідної грошової компенсації, внаслідок чого відбулося збереження відповідачем належних до сплати за таке володіння і користування коштів у розмірі орендної плати.

Правові підстави для набуття чи збереження майна у даному випадку відсутні, оскільки реалізація речового права на земельну ділянку, згідно ст. 206 ЗК України, п.14.1.136 ч. 14.1 ст. 14 ПК України, здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання відповідачем права володіння і користування земельною ділянкою безоплатно - відсутні, так само, як і підстави для не нарахування, несплати орендної плати за землю.

Власником земельної ділянки є територіальна громада міста Харкова в особі позивача, відповідно до ст. 83 ЗК України, за якою всі землі в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці є комунальною власністю, за винятком земельних ділянок, які перебувають у державній або приватній власності. Таким чином, збереження відповідачем коштів у розмірі орендної плати за користування частиною земельної ділянки призвело до збільшення цих коштів у відповідача за рахунок їх несплати позивачеві.

Отже, незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою протягом певного часу, яка знаходилися у власності позивача, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію "виправдане очікування", що є загальновизнаною, у тому числі у практиці ЄСПЛ.

Як було зазначено вище, 30.12.2009 між Харківською міською радою та ФОП Молодченко Р.М. було укладено договір оренди землі, зареєстрований 03.02.2010 у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель за № 15, на користування земельною ділянкою по вул. Астрономічній, 35-Л у м. Харкові загальною площею 0,0910 га (кадастровий номер :10:001:0105), для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі, строком до 01.06.2014.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП Молодченко Р.М., в період з дати закінчення строку дії договору оренди землі - 01.06.2014 по дату відчуження нерухомого майна - 04.03.2021, використовувала земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0105, площею 0,0910 га по вул. Астрономічній, 35-Л у м. Харків, без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

З листа Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 06.08.2025 № 16849/5/20-40-24-05-06 вбачається, що ФОП Молодченко Р.М. у період з 01.04.2017 по 31.03.2021 земельний податок або орендна плата за вищезазначену земельну ділянку не сплачувалась.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 15.07.2004 між Харківською міською радою та суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Молодченко Р.М. було укладено договір оренди землі, зареєстрований 15.07.2010 у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) за № 66114/04, на користування земельною ділянкою по вул. Астрономічній, 35-Б у м. Харкові загальною площею 0,0320 га (кадастровий номер :10:001:0025), для будівництва магазину продовольчих товарів та експлуатації цього об`єкту, строком: на період будівництва - до 01.12.2005 (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації), на період експлуатації - до 01.12.2029.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.10.2025 було задоволено клопотання відповідача про витребування доказів від 27.10.2025. Витребувані у Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" копії платіжних інструкцій платежів за оренду землі, проведеною Молодченко Р.М., як фізичною особою - підприємцем за період з квітня 2017 по червень 2021 року; інформації про те, кому належить банківський рахунок НОМЕР_2 , код отримувача: НОМЕР_3 на який було здійснено платежі за оренду плату.

Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" 24.11.2025 за вх.№ 27314 подало до суду на вимогу суду запитану інформацію, зокрема про оплати з рахунку НОМЕР_4 з призначенням «за оренду землі» ФОП Молодченко Р.М. за період з 01.04.2017 по 30.06.2021. Також, Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" на запит суду зазначило, що рахунок НОМЕР_5 належить УДКСУ у Київському районі м. Харкова Харківської області, МФО 899998 означає код банку Казначейство України (ЕАП). Цей код використовується для багатьох платежів на рахунки Державної казначейської служби.

Предметом розгляду у справі № 922/3156/25 є стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 688637,30 грн. за використання земельної ділянки по вул. Астрономічній, 35-Л у м. Харкові з кадастровим номером :10:001:0105 за період з 02.04.2017 по 04.03.2021.

Обґрунтовуючи заперечення на позовну заяву відповідачем зазначається, що ним сплачувалась орендна плата, та надано ним до суду відповідні платіжні інструкції.

Однак, з даних платіжних інструкцій, а також з наданої 24.11.2025 до суду від АТ КБ "Приватбанк" інформації не вбачається, що орендна плата сплачувалась відповідачем саме за спірну земельну ділянку - земельна ділянка по вул. Астрономічній, 35-Л у м. Харкові з кадастровим номером :10:001:0105.

Щодо повідомлення № 55338/6/20-40-24-05-10 від 15.10.2025 Головного управління ДПС у Харківській області з податковими деклараціями з плати за землю за 2017 - 2021 роки в електронному вигляді та відповіді Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 29-20-11,2-6069/0/19-25 від 21.10.2025 з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП Молодченко Р.М. для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі, розташованої за адресою: вул. Астрономічна, 35-Л у Київському районі м. Харкова, суд зазначає, що вони не спростовують позовних вимог позивача у справі.

Також, матеріалами справи не спростовуються розрахунки позивача суми безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності на території м. Харкова з порушенням вимог законодавства за період з 02.04.2017 по 31.12.2017, з 01.01.2018 по 31.12.2018, з 01.01.2019 по 31.12.2019, 01.01.2020 по 31.12.2020 та з 01.01.2021 по 04.03.2021.

Пункт 1 частини 1 статті 20 ГПК України закріплює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких с фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

За положеннями статті 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 ЦК України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, частини восьмої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18.

У відповідності до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статей 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 10329,56 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73-80, 86, 91, 120, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Молодченко Раїси Михайлівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 688637,30 грн. за використання земельної ділянки по вул. Астрономічній, 35-Л у м. Харкові з кадастровим номером :10:001:0105 за період з 02.04.2017 по 04.03.2021 та витрати зі сплати судового збору у сумі 10329,56 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач: Харківська міська рада (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ).

Відповідач: Молодченко Раїса Михайлівна ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Повне рішення складено "01" січня 2026 р.

СуддяА.М. Буракова

Справа № 922/3156/25