ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" листопада 2025 р. м. Черкаси справа № 925/956/25

Вх.суду №11877/25 від 13.08.2025

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., із секретарем судового засідання Руденко К.О.,

за участю у судовому засіданні: Гаврилова Д.О. (від ПП "Інститут з питань іхтиології", адвокат, за ордером), Лосич Т.С. (від ТОВ "Енерго ресурс "РІ груп", адвокат, за ордером),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду заяву від 13.08.2025

ініціюючого кредитора, Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго ресурс" РІ груп"

до боржника, Приватного підприємства "Інститут з питань іхтіології",

про відкриття провадження у справі про банкрутство юридичної особи

УСТАНОВИВ:

1. Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерго ресурс" РІ груп" до суду подано заяву від 13.08.2025 б/н з такими вимогами:

відкрити провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства "Інститут з питань іхтіології" (18000, м.Черкаси. бул.Шевченка, буд. 299, оф. 23);

призначити розпорядником майна у справі про банкрутство Приватного підприємства "Інститут з питань іхтіології" (18000, м.Черкаси. бул.Шевченка, буд.299, оф. 23, ) - арбітражного керуючого Корольова Вадима В`ячеславовича (Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №942 від 11.07.2013 року);

визнати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго ресурс" РІ груп" () в загальному розмірі 235 124,80 грн. та включити до реєстру вимог кредиторів;

до реєстру вимог кредиторів в першу чергу задоволення вимог кредиторів внести витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго ресурс" РІ груп" (), пов`язані з провадженням у справі про банкрутство, а саме: по сплаті судового збору.

2. Ухвалою суду від 16.09.2025 заяву було прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання та зобов`язано:

боржника надати суду відповідно до ст.36 Кодексу України з процедур банкрутства відзив, у якому мають бути зазначені: заперечення щодо вимог та докази необґрунтованості вимог кредитора (за наявності); загальна сума заборгованості боржника перед кредиторами за зобов`язаннями, що передбачають виплату грошових коштів, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), з виплати заробітної плати; відомості про наявне у боржника майно, а також про всі рахунки боржника в установах банків та інших фінансово-кредитних установах, реквізити рахунків; відомості про всі рахунки, на яких ведеться облік прав на цінні папери, що належать боржнику у депозитарних установах, їх реквізити; відомості про проведення боржником діяльності, пов`язаної з державною таємницею; довідка органів приватизації (органів, уповноважених управляти об`єктами державної власності) про наявність або відсутність на балансі підприємства, державного майна, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до статутного капіталу боржника;

ініціюючого кредитора надати суду повний розрахунок вимог, який є складовою викладу обставин, якими заявник обгрунтовує свої вимоги. Розрахунок має містити: визначені законом чи договором підстави для його здійснення; зазначення формул розрахунку; послідовність виконання математичних дій (додавання, віднімання, множення, ділення) щодо конкретних чисел (сум), які дають саме той кінцевий результат, на який зазначає заявник; посилання на конкретні докази (документи платіжні документи, рішення, акти та інші первинні бухгалтерські документи), які підтверджують кожну складову (число) розрахунку. Розрахунок суми, пені, процентів, інших нарахувань на суму основного боргу має містити: зазначення суми боргу, на яку їх нараховано, точні календарні дати періоду та кількість днів. Розрахунок має бути виконаний у такий спосіб, який дає можливість суду перевірити його на відповідність інформації, що міститься у доданих до заяви додатках (доказах) щодо чисел розрахунку; надати оригінали документів, що додані до заяви, для огляду.

3. Сторони вимоги ухвал суду не виконали: ініціюючий кредитор не надав обґрунтованих розрахунків, а боржник не надав усіх документів, що засвідчують його фінансовий стан.

4. Підготовче засідання 07.10.2025 не відбулося у зв`язку з неявкою представників сторін, тому розгляд справи було відкладено на 04.11.2025.

5. 04.11.2025 від ініціюючого кредитора надійшло клопотання від 03.11.2025 (вх.суду №16225/25 від 04.11.2025) про приєднання до матеріалів справи доказів повного погашення боржником вимог ініціюючого кредитора: платіжних інструкцій від 29.10.2025 №GN-591c1b2e28cc4 на суму 11 196,47 грн. та від 29.10.2025 №GN-f003d7900a6a4 на суму 223 928,39 грн., разом 235 124,86 грн.

Також 04.11.2025 ініціюючий кредитор подав заяву від 04.11.2025 (вх.суду №16245/25 від 04.11.2025) про стягнення з боржника витрат на правову допомогу у розмірі 50 000,00 грн., у зв`язку з чим боржник заявив клопотання про відкладення розгляду справи яке було задоволено.

6. Відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ч.6 ст.12. Господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства;

ч.3 ст.130. (...) якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача;

п.2 ч.1 ст.231. Господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства:

ст.1. (...) погашені вимоги кредиторів задоволені вимоги кредиторів, а також зобов`язання, припинені відповідно до цього Кодексу (...);

ч.3 ст.39. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість;

ч.6 ст.39. Господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: (…) вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду;

ч.7 і 8 ст.41. Боржник, власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, власник корпоративних прав боржника, а у випадках, передбачених законодавством, - третя особа протягом провадження у справі про банкрутство з метою погашення вимог кредиторів та закриття провадження у справі мають право задовольнити всі вимоги конкурсних кредиторів відповідно до реєстру вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені). Для одночасного погашення всіх вимог кредиторів арбітражний керуючий зобов`язаний надати особі, яка виявила намір погасити вимоги кредиторів, реєстр вимог кредиторів. У разі задоволення всіх вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені), господарський суд ухвалою закриває провадження у справі про банкрутство. Вимоги щодо неустойки (штрафу, пені) вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі. Дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство (...);

п.11 ч.1 ст.90. Господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі:

11) якщо господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника.

ч.2-4 ст.90. Провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) може бути закрито у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 5, 9, 10, 12 і 13 частини першої цієї статті, на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) (до та після визнання боржника банкрутом), у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8 і 11 частини першої цієї статті, - лише до визнання боржника банкрутом, а у випадку, передбаченому пунктом 7 частини першої цієї статті, - лише після визнання боржника банкрутом. Про закриття провадження у справі про банкрутство постановляється ухвала. У випадках, передбачених пунктами 5 - 8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

7. Аналізуючи установлені у справі обставини та вищевказані норми чинного законодавства суд приходить до таких висновків.

У судових засіданнях 04.11.2025 та 19.11.2025 представники сторін підтвердили обставини повного погашення боржником заборгованості у сумі 235 124,80 грн. перед ініціюючим кредитором.

Розгляду справи по суті заявлених вимог (а саме щодо неспроможності боржника сплатити заявлену суму вимог) не відбулося, суть обставин залишилась судом не дослідженою, оскільки до початку розгляду справи по суті сторонами заявлено про повне погашення вимог. Тобто фактично ініціюючий кредитор заявив суму до сплати (визначив предмет вимоги), а боржник сплатив заявлену суму (задовольнив цей предмет вимоги), тому предмет вимоги зник.

Ініціюючий кредитор не наполягає на відкритті провадження у справі про банкрутство, однак така його поведінка не є заявою про відмову від вимоги (позову).

В той же час і боржником не було у повній мірі дотримано вимог ч.6 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства хоча підготовче засідання фактично не відбулось у визначену дату 07.10.2025, однак, ця обставина не змінює суті вимоги закону до боржника задовольнити вимоги ініціюючого кредитора у повному обсязі до підготовчого засідання суду (07.10.2025) фактично ж такі вимоги були задоволені 29.10.2025, тобто після визначеної судом дати підготовчого засідання.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України і п.11 ч.1 ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства, а також про необхідність застосування другого речення ч.3 ст.130 ГПК України, оскільки у разі застосування ч.6 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства (відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність) слід було б погодитись з тим, що відповідно до ч.4. ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Однак очевидно, що саме бездіяльність боржника (ухилення від сплати боргу) призвела ініціюючого кредитора до необхідності шукати способи примусити його погасити борг, одним із яких і є подання заяви про неплатоспроможність боржника.

Крім того, як зазначено вище, судом не розглядалися вимоги по суті ні ініціюючий кредитор, ні боржник не надали суду усіх необхідних для розгляду справи по суті документів, тому у суду відсутні матеріальні підстави для висновків, як про обґрунтованість вимог ініціюючого кредитора, так і про платоспроможність/неплатоспроможність боржника, а відповідно і для прийняття рішення про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.

8. Ініціюючий кредитор подав заяву від 04.11.2025 (вх.суду №16245/25 від 04.11.2025) про стягнення з боржника витрат на правову допомогу у розмірі 50 000,00 грн.

У судовому засіданні представник ініціюючого кредитора вимоги підтримав повністю.

Боржник у заяві від 11.11.2025 (вх.суду №16801/25 від 12.11.2025) та його представник у судовому засіданні проти вимог заперечили і пояснили, що вимоги кредитора задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; що відповідно до ч.6 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі якщо: вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подана згідно з Кодексом України з процедур банкрутства, який не передбачає стягнення витрат на правничу допомогу; що відповідно до ч.6 ст.12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства, отже, вирішення питань про відшкодування судових витрат здійснюється у порядку, передбаченому ГПК України; що відповідно до ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови у позові на позивача; що оскільки заява про відкриття справи про банкрутство подана ТОВ "Енерго ресурс" РІ груп", у розумінні ст.12 та ст.129 ГПК України ТОВ "Енерго ресурс" РІ груп" фактично є позивачем; що судом відмовлено у задоволенні заяви, отже із заявника (позивача) необхідно стягнути судові витрати, понесені іншою стороною; що із заявою ТОВ "Енерго ресурс" РІ груп" про відкриття справи про банкрутство не було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; що розмір відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 50 000,00 грн. заявлено без зазначення фактичного об`єму послуг, що понесені судові витрати на вказану суму не підтверджені жодними документами, отже, заявлені витрати не підлягають відшкодуванню.

9. Суд установив наступні обставини.

19.09.2023 між ТОВ "Енерго ресурс "РІ груп" (надалі Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Ревелін інформейшн груп" (надалі Адвокатське об`єднання) уклали договір про надання правничої допомоги №906-19/09/2023, згідно з яким:

п.1.1. Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну (правову/правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором;

п.2.1. Адвокатське об`єднання, на підставі звернення Клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги:

2.1.1. Перевірка на відповідність вимогам законодавства внутрішніх документів Клієнта, візування їх, надання допомоги Клієнту при підготовці та правильному оформленні вказаних документів;

п.2.1.2. Участь в підготовці та юридичному оформленні різного роду договорів, що укладаються Клієнтом з юридичними особами, фізичними особами-підприємцями та фізичними особами, надає допомогу в організації контролю за виконанням зазначених договорів, слідкує за застосуванням передбачених законом та договором санкцій по відношенню до контрагентів, які не виконують договірні зобов`язання;

п.2.1.3. Представлення у встановленому порядку інтересів Клієнта в господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах усіх інстанцій із наданням усіх повноважень щодо представництва (без будь-яких процесуальних обмежень), а також в будь-яких інших державних, правоохоронних органах, відділах Державної виконавчої служби України та приватних виконавців, відділеннями та управліннями Пенсійного Фонду України, перед іншими юридичними (приватного та публічного права) та фізичними особами щодо підготовки та подання (за особистим підписом партнера та/або адвоката Адвокатського об`єднання) від імені Клієнта будь-яких листів, запитів, процесуальних документів, позовів, заяв, скарг, клопотань, відзивів, заперечень тощо з метою захисту інтересів Клієнта до відповідних судових, державних, правоохоронних органів, інших юридичних (приватного та публічного права) та фізичних осіб;

2.1.6. Надає консультації, висновки, довідки з правових питань, що виникають у Клієнта в процесі здійснення діяльності;

п.4.1. Загальна вартість Послуг за цим Договором складається із суми всіх виставлених Клієнту рахунків-фактур;

п.4.2. Підписанням даного Договору Клієнт підтверджує, що ознайомлений із тарифною сіткою Адвокатського об`єднання;

п.4.3. Юридичну допомогу, що надається Адвокатським об`єднанням, передбачену п.4.1. Договору Клієнт оплачує в гривнях, шляхом переказу суми, вказаної в рахунку-фактурі;

п.4.4. Оплата поточного супроводження за даним договором здійснюється не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання Клієнтом рахунку;

п.4.5. При розрахунку вартості юридичної допомоги, вказаної в п.4.1. даного договору враховується час, витрачений Адвокатом, та тарифна сітка Адвокатського об`єднання;

п.4.7. За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується уповноваженими представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням юридичної допомоги і її вартість;

п.4.8. Акт про надання юридичної допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 календарних днів з моменту його отримання Клієнтом, останній не надав Адвокатському об`єднанню письмові аргументовані заперечення на акт;

п.4.10. В акті, зазначеному в п.4.7. Договору, сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартості юридичної допомоги. В цьому випадку сторони керуються умовами цього акту;

п.7.1. Даний договір укладений терміном 1 рік та набирає чинності з моменту його підписання Сторонами (їх уповноваженими представниками);

п.7.6. Після закінчення строку дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновлений на такий самий строк. При цьому кожна сторона має право його розірвати, попередивши про це іншу сторону за 15 календарних днів.

12.08.2025 між Адвокатським об`єднанням "Ревелін інформейшн груп" (надалі Адвокатське об`єднання), що діє в інтересах ТОВ "Енерго ресурс" РІ груп" (надалі Клієнт) на підставі договору про надання правничої допомоги №906-19/09/2023 від 19 вересня 2023 року, та адвокатом Лосич Т.С. (надалі Адвокат) укладено договір, згідно з яким:

п.1.1. Адвокатське об`єднання, на підставі звернення Клієнта, доручає Адвокату, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу Клієнтам Адвокатського об`єднання в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором;

п.2.1. Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання вчасно забезпечити Адвоката усім необхідним для виконання покладених на нього доручень, передбачених цим Договором, в тому числі необхідними документами, для досягнення максимального ефекту при наданні юридичної допомоги Клієнту;

п.4.1. Даний договір укладений на один рік та набирає чинності з моменту його підписання;

п.5.4. Сторони зобов`язуються під час виконання даного договору не зводити співпрацю лише до виконання вимог, які містяться в даному договорі та здійснювати всі необхідні заходи щодо забезпечення ефективної співпраці та розвитку Адвокатського об`єднання.

03.11.2025 між ТОВ "Енерго ресурс "РІ груп" (надалі Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Ревелін інформейшн груп" (надалі Адвокатське об`єднання) укладено акт №03/11/25 приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги №906-19/09/2023 від 19.09.2023, згідно з яким:

п.1.1. Адвокатське об`єднання надало, а Клієнт прийняв послуги з професійної правничої допомоги, а саме, написання та подання заяви про порушення провадження у справі про банкрутство юридичної особи до Господарського суду Черкаської області по справі №925/956/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго ресурс "РІ груп" про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства "Інститут з питань іхтиології";

п.1.2. Вартість наданих послуг, зазначених у п.1.1. даного Акту, становить фіксовану суму у розмірі 50 000,00 (...) грн., що є гонораром Адвокатського об`єднання;

п.1.4. Даний акт є підставою для проведення оплати вартості наданих послуг.

03.11.2025 згідно з платіжною інструкцією №6823 ТОВ "Енерго ресурс "РІ груп" перерахувало на користь АО "РІ груп" 50 000,00 грн. із зазначенням у призначенні платежу: "Оплата за юридичні послуги згідно Договору про надання правничої допомоги №906/19/09/2025 від 19.09.2023, Справа 925/956/25 без ПДВ"

10. Відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

п.12 ч.3 ст.2. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення;

ст.16. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом;

ч.1, п.1 ч.3 ст.123. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу;

ч.1-3 ст.124. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи;

ст.126. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ч.4-8 ст.129. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

11. Аналізуючи установлені у справі обставини та вищевказані норми чинного законодавства суд приходить до таких висновків.

11.1. Ініціюючий кредитор поніс витрати на професійну правничу допомогу у сумі 50 000,00 грн., які підтверджується договором про надання правничої допомоги від 19.09.2023 №906-19/09/2023, договором від 12.08.2025, платіжною інструкцією від 03.11.2025 №6823, актом приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги №906-19/09/2023 від 19.09.2023. Розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 50 000,00 грн. відповідає умовам договору про надання правничої допомоги від 19.09.2023 №906-19/09/2023.

Отже судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у цій справі складають 50 000,00 грн.

11.2. Суд бере до уваги, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від №640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Саме тому суд у цій справі не застосовує своє право відмовити у відшкодуванні відповідних (на правову допомогу) судових витрат у разі неподання ініціюючим кредитором попереднього розрахунку суми судових витрат одночасно з поданням заяви від 13.08.2025.

11.3. Поряд з принципом змагальності сторін іншими основними засадами (принципами) господарського судочинства також є: верховенство права та пропорційність. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Отже, з врахуванням викладеного, виходячи зі змісту норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України, питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у постановах від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44).

Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання щодо оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Практична реалізація принципу відшкодування судових витрат, передбаченого у п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України, п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України, ст. 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України, ст. 137 ЦПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України, ст. 141 ЦПК України).

Фіксований розмір гонорару адвоката означає, що у разі настання визначених договором про надання правової допомоги умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення, - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. (Згідно з постановою ВП ВС від 16 листопада 2022 року у справі N922/1964/21 та іншими)

11.4. Однак суд вважає, що обсяг наданих адвокатом послуг і виконаних робіт не відповідає дійсності і спрямований на завищення розміру судових витрат, тому розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 50 000,00 грн. є завищеним щодо ПП "Інститут з питань іхтиології". Зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, суд зменшує цю суму на 34 160,00 грн. та визначає розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цій справі у сумі 15 840,00 грн., які стягуються з ПП "Інститут з питань іхтиології" на підставі ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із тим, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Так, суду не надано не те що детального (який необхідний тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру з метою розподілу судових витрат), а й будь-якого (2) опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суду не надано відомостей про те, як фіксований розмір гонорару співвідноситься зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Але це "не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу".

Тому суд виходить з відомих суду офіційних джерел та нормативних актів

Згідно з відомостями ПФУ https://www.pfu.gov.ua/2170600-pokaznyk-serednoyi-zarobitnoyi-platy-za-2025-rik/ середня заробітна плата працівників усіх професій по Україні у серпні 2025 року (місяць складення заяви) становила 20 455,65 грн., що на день складає близько 660 грн.

Виходячи з Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року №1298 (у редакції від 22 серпня 2005 року № 790) та максимального можливого 17-го тарифного розряду для юрисконсульта тарифний коефіцієнт складає 3. Отже найвища щоденна заробітна плата юрисконсульта складає 660 х 3 = 1 980 грн.

Суд вважає, що необхідними затратами на підготовку, подання, розгляд заяви склали наступні витрати часу: збір документів (договорів, актів, рахунків, платіжних інструкцій тощо) 2 дні; аналіз документів і законодавства 2 дні; підготовка заяви 1 день; подання заяви до суду 1 день, судові засідання 2 дні. Разом 8 днів.

Тому розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення з метою розподілу судових витрат, та з урахуванням того,

що саме законом прямо і недвозначно на учасника справи покладено обов`язок подати "детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги" і визначено чотири обов`язкові критерії цього опису (ч.3 і 4 ст.126 ГПК України);

що обґрунтованість та співмірність понесених витрат на професійну правничу допомогу суд досліджує з урахуванням ч.3 ст.13 ГПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом;

що ініціюючим кредитором не вказано доводів (опису) і не надано доказів співмірності фіксованого розміру визначеним законом критеріям (ч.4 ст.126 ГПК України), а надані договори від 12.08.2025, від 19.09.2023 та акт від 03.11.2025 не розкривають цих критеріїв;

що боржником не надані докази на підтвердження невідповідності такого фіксованого розміру фактично наданим послугам;

що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат;

що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5 - 7, 9 ст. 129 ГПК, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу

суд визначає у сумі 15 840 грн.

12. Ініціюючий кредитор подав заяву від 06.11.2025 (вх.суду №16468/25 від 06.11.2025) про повернення сплаченого ним судового збору у розмірі 30 280,00 грн. у зв`язку із закриттям провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство ініціюючий кредитор платіжною інструкцією від 04.09.2025 №6284 сплатив 30 280,00 грн. судового збору.

Суд вважає, що клопотання заявника підлягає задоволенню.

13. Боржник подав заяву від 11.11.2025 (вх.суду №16797/25 від 12.11.2025) з вимогою стягнути з ТОВ "Енерго ресурс" РІ груп" на користь ПП "Інститут з питань іхтиології" понесені судові витрати у сумі 20 000,00 грн.

Клопотання обґрунтовано тим, що вимоги ініціюючого кредитора боржником були задоволені у повному обсязі до підготовчого засідання суду; що відповідно до ч.6 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; що ухвалою суду від 04.11.2025 ТОВ "Енерго ресурс" РІ груп" відмовлено у відкритті провадження у справі про банкрутство ПП "Інститут з питань іхтиології"; що відповідно до ч.2-5 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами; що відповідно до ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; що у розумінні ст.129 ГПК України ТОВ "Енерго ресурс" РІ груп" фактично є позивачем; що судом відмовлено у задоволенні заяви, отже із заявника (позивача) необхідно стягнути судові витрати, понесені іншою стороною; що між відповідачем та адвокатом Гавриловим Д.О. укладено договір про надання правової допомоги, додаткова до нього та акт приймання-передачі наданих послуг; що сторонами визначено фіксовану вартість витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

На підтвердження вказаних обставин боржник надав: договір про надання професійної правничої допомоги від 29.03.2023 №160/23; додаткову угоду від 30.10.2025 №6 до договору про надання професійної правничої допомоги №160/23 від 29.03.2023; акт від 10.11.2025 №6 про надання послуг з професійної правничої допомоги відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги №160/23 від 29.03.2023.

14. Відповідно до ч.1 і 2 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Як зазначено вище, аналіз вказаної норми свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Боржником, разом з першою заявою по суті (відзивом), не подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс або очікує понести у зв'язку з розглядом справи.

На противагу висновку, викладеному у п.11.2 цієї ухвали суду, в даному випадку суд вбачає можливим застосувати своє право відмовити у відшкодуванні судових витрат боржника на правничу допомогу адвоката (оскільки саме бездіяльність боржника спричинила необхідність поновлення порушених прав та інтересів ініціюючого кредитора), однак відмовляє у задоволенні заяви з підстав, передбачених ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій боржника.

У зв`язку з відмовою у задоволенні заяви боржника від 11.11.2025 суд не встановлює розмір витрат боржника на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат у зв`язку з відсутністю детального опису робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги у цій заяві від 11.11.2025.

Керуючись п.2 ч.1 ст.231, ст. 234 і 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за заявою ТОВ "Енерго ресурс" РІ груп" від 13.08.2025 про відкриття провадження у справі про банкрутство ПП "Інститут з питань іхтіології".

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Енерго ресурс" РІ груп" (08137, Київська обл, Бучанський район, с.Софіївська Борщагівка, пр. Мартинова, буд.3, кв.61, ідентифікаційний код 44238503) судовий збір у розмірі 30280,00 грн. (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень), сплачений ним через Головне управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" згідно з платіжною інструкцією від 04.09.2025 №6284.

Стягнути з Приватного підприємства "Інститут з питань іхтіології" (18000, м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 299, оф.23, ідентифікаційний код 36701986) на користь ТОВ "Енерго ресурс" РІ груп" (08137, Київська обл, Бучанський район, с.Софіївська Борщагівка, пр. Мартинова, буд.3, кв.61, ідентифікаційний код 44238503) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15840,00 грн. (пятнадцять тисяч вісімсот сорок гривень).

Відмовити повністю Приватному підприємству "Інститут з питань іхтіології" у задоволенні заяви від 11.11.2025 (вх.суду №16797/25 від 12.11.2025) про стягнення з ініціюючого кредитора судових витрат на професйну правничу допомогу.

Ухвала суду набрала законної сили 02.01.2026. Ухвала суду може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 02.01.2026.

Направити це судове рішення ініціюючому кредитору, боржнику.

С у д д я Хабазня Ю.А.

Я-3