РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.12.2025Справа № 910/8108/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дроґопол Україна» (вул. Заводська, буд. 35, м. Судова Вишня, Львівська обл.,81340; ідентифікаційний код 40573749)

до Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, буд. 13, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 00015622)

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державне підприємство Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» (вул. Бориспільська, 181, м. Київ, 02093; ідентифікаційний код 08259275)

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство оборони України (пр-т. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168; ідентифікаційний код 00034022)

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельне управління 150 Тресту «Південзахідтрансбуд» (вул. Левандівська, буд. 3, м. Львів, 79025; ідентифікаційний код 39733628)

за участю третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі Олена Віталіївна (вул. Кошиця, 4, кв. 4, м. Київ, 02068; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про визнання незаконним та скасування наказу,

Представники сторін:

від позивача: Цимбала Ірина Зіновіївна

від відповідача: Барановська Аліна Миколаївна

від третьої особи-1: Недашківський Андрій Володимирович

від третьої особи-2: Овод Андрій Петрович

від третьої особи-3: не з`явився

від третьої особи-4: не з`явився

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Дроґопол Україна» (далі за текстом - ТОВ «Дроґопол Україна», Позивач) з позовом до Міністерства юстиції України (далі за текстом - Мін`юст, Відповідач), в якому Позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 15.05.2023 № 1882/5 «Про задоволення скарги»;

- скасувати рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Дмитренко Сніжани Сергіївни, індексний номер 67602515 від 15.05.2023, щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів по реєстраційному номеру об`єкта нерухомого майна 000.

Звертаючись до суду з даним позовом, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, Позивач стверджує, що по-перше, колегія Мінюсту, розглядаючи скаргу по суті, фактично вирішила спір про право, тим самим вийшла за межі своєї компетенції, що є підставою для визнання наказу Мін`юсту незаконним. Фактично, Мін`юст перейняв на себе повноваження суду, визнавши правочин недійсним, а в подальшому нікчемним у зв`язку з недотриманням форми договору, тобто вирішило спір про право.

По-друге, станом на дату звернення Міністерство оборони України (далі за текстом - Міноборони, Третя особа 2) звернулось до Відповідача зі скаргою (27.04.2023), з пропуском строку для подання скарги, що, відповідно до пункту 5 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1128, свідчить про існування підстав для відмови у задоволенні скарги та незаконності оскаржуваного наказу.

2. Стислий виклад позиції Відповідача

Заперечуючи щодо задоволення позову, Відповідач зазначає, що під час розгляду скарги колегією Мін`юсту встановлено, що згідно з відомостями Державного реєстру прав на підставі оскаржуваного рішення від 01.07.2022 № 64048390, прийнятого приватним нотаріусом Бєлломі О.В., відкрито розділ № 000 на цілісний майновий комплекс та зареєстровано право власності за ТОВ «Дроґопол Україна» на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.2017, укладеного між підприємством Міноборони та ТОВ «Дроґопол Україна», та акта приймання-передачі.

В свою чергу, договір купівлі-продажу не відповідає вимогам законодавства, оскільки нотаріально не посвідчений, в силу чого є нікчемним, а тому не є тим документом (цивільно-правовою договором/правочином), який дає змогу встановити набуття речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, державний реєстратор був зобов`язаний прийняти рішення про відмову в державній реєстрації прав на підставі частини другої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі за текстом - Закон № 1952-IV), оскілки договір купівлі-продажу (поданий для проведення реєстраційних дій) не відповідає вимогам законодавства, а тому не є тим документом (цивільно-правовою договором/правочином), який дає змогу встановити набуття речових прав на нерухоме майно.

Також, Відповідач зазначає, що ТОВ «Дроґопол Україна» є неналежним позивачем в частині позовних вимог про скасування пунктів 3, 5 резолютивної частини наказу Мін`юсту від 15.05.2023 № 1882/5 «Про задоволення скарги».

Щодо пропуску строку для подання скарги, Мін`юст в додаткових поясненнях від 15.09.2005 зазначає, що до Мін`юсту надійшла скарга Міноборони від 27.04.2023 № 407/911, зареєстрована в Мін`юсті 27.04.2023 за № СК-1713-23 (далі за текстом - скарга), на рішення № 64048390 від 01.07.2022 та №№ 64499423, 64499326 від 15.08.2022, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В., щодо цілісного майнового комплексу, виробничо-технічної бази, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 181-В.

Міноборони зазначає, що про порушення прав дізналось з листа Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України від 27.04.2023 за

№ 234/1281. Обставин та доказів на їх підтвердження, які б спростовували такі доводи скаржника, колегією не встановлено. Тобто, скаржник чітко вказав дату та обставини з яких йому стало відомо про порушення своїх прав. Обставин та доказів на їх підтвердження, які б спростовували такі доводи скаржника, колегією Мін`юсту з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту не встановлено.

3. Стислий виклад позиції Третьої особи-1

Державне підприємство Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» (далі за текстом - ДП МОУ «Київське управління механізації і будівництва», Третя особа - 1) правом на подання пояснень на позовну заяву не скористалось, проти задоволення позову заперечувало, просило провадження у справі щодо вимоги про визнання та скасування наказу Міню`юсту в частині пунктів 3 та 5 останнього закрити, в іншій частині позовних вимог - відмовити в задоволенні позову.

4. Стислий виклад позиції Третьої особи-2

Із наданих пояснень вбачається, що Третя особа-2 заперечує щодо задоволення позову, оскілки договір від 20.09.2017, на підставі якого приватний нотаріус Бєлломі О.В. прийняла рішення про реєстрацію права власності ТОВ «Дроґопол Україна» на об`єкт нерухомості, не посвідчений нотаріально.

Дізнавшись про незаконність відчуження майна з листа Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України від 27.04.2023 № 234/1281, а відтак про протиправність рішень приватного нотаріуса Бєлломі О.В., як державного реєстратора, про державну реєстрацію прав, Міноборони реалізувало своє право і звернулось зі скаргою від 27.04.2023 № 407/911 до Мінюсту.

За результатами розгляду зазначеної скарги, колегія висновком від 15.05.2023 рекомендувала її задовольнити, а Мін`юст прийняв наказ від 15.05.2023 № 1882/5, яким скасовані рішення приватного нотаріуса Бєлломі О.В. про державну реєстрацію прав, а останній тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

5. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 04.08.2025.

18.07.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

25.07.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва додаткові пояснення у справі Третьої особи-2.

04.08.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва від Позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

Підготовче засідання відкладено на 01.09.2025.

29.08.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва від Третьої особи - 1 надійшли заперечення щодо долучення до матеріалів справи додаткових пояснень Позивача.

01.09.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва Позивач звернувся із заявою про зміну підстав позову, шляхом доповнення останнього новими обставинами.

Підготовче засідання відкладено на 08.09.2025.

03.09.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва Відповідач подав заяву - заперечення проти заяви Позивача про зміну підстав позову.

08.09.2025 суд долучив до матеріалів справи додаткові пояснення Позивача та прийняв до розгляду заяву про зміну підстав позову, продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 22.09.2025.

15.09.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва Відповідач подав додаткові пояснення у справі.

У підготовчому засіданні 22.09.2025 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 20.10.2025.

20.10.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи на інший день та заперечення щодо проведення розгляду справи без участі представника Відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 01.12.2025.

Судове засідання 01.12.2025 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді у відрядженні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2025 розгляд справи відкладено на 22.12.2025.

У судовому засіданні 22.12.2025, Позивач надав пояснення по суті заявлених вимог, які просив суд задовольнити.

Представник Відповідача заперечував щодо задоволення позову.

Представник третьої особи - 1, 2 просили суд відмовити у задоволенні позову.

Представники третьої особи - 3, 4 в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи.

Заслухавши вступні слова представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, у судовому засіданні 22.12.2025 відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

20.09.2017 між Державним підприємством Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» (далі за текстом - ДП МОУ «Київське управління механізації та будівництва»), як продавцем, і ТОВ «Дроґопол Україна», як покупцем, укладено в простій письмовій формі Договір купівлі-продажу майна (об`єктів).

Відповідно до пункту 1.1 Договору купівлі-продажу майна (об`єктів) продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві майно (об`єкти), а саме: Обладнання асфальтобетонного заводу з допоміжними будівлями та спорудами, який розташовується за адресою: вул. Бориспільська, 181 Дарницького району в м. Києві, а Покупець зобов`язується прийняти майно (об`єкти) і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі.

20.09.2017 між ДП МОУ «Київське управління механізації та будівництва» та ТОВ «Дроґопол Україна» укладено акт приймання-передачі матеріалів та устаткування, відповідно якого, зокрема, передано: бункер мінерального порошку, бункер для целюлози, приміщення операторської, лабораторія.

01.07.2022 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі Олена Віталіївна, внесла запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з відкриттям відповідного розділу про право власності ТОВ «Дроґопол Україна» на об`єкт нерухомого майна з наступними параметрами: індексний номер рішення: 64048390; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; тип об`єкта: цілісний майновий комплекс, виробничо-технічна база. Опис об`єкта: складається з будівель: літ. А адміністративний корпус загальною площею -202,7 м.кв.; літ.Б контрольно-пропускний пункт, вагова, загальною площею - 13,9 м.кв.; літ.В майстерня загальною площею - 212,2 м.кв.; літ.Г, лабораторія загальною площею -271,3 м.кв. та споруди: літ. В1-навіс; № 1-ворота; № 2-огорожа; № 3-асфальтобетонна установка; № 4-рампа; № 5- свердловина; № 6 - автомобільна стоянка; № 7- ваги; І асфальтобетонне покриття. Адреса: м. Київ, вулиця Бориспільська, будинок 181-В.

Для внесення запису на нерухоме майно про право власності Позивача надані наступні документи:

1) Договір купівлі-продажу майна (об`єктів), серія та номер: б/н, виданий 20.09.2017, видавник: ДП Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва" та ТОВ «Дроґопол Україна»;

2) Акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 20.09.2017, видавник: ДП Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» та ТОВ «Дроґопол Україна»;

3) Довідка про балансову вартість, серія та номер: № 01/03, видана 01.03.2021, видавник: ТОВ «Дроґопол Україна»;

4) Акти приймання-передачі, серія та номер: б/н, виданий 20.09.2017, видавник: ТОВ «Дроґопол Україна»;

5) Акт про прийняття в експлуатацію, серія та номер: №5.6/201/86/А, виданий 15.09.2017, видавник: ГУ Держпраці у Київській області;

6) Довідка, серія та номер: №22/3577, виданий 21.12.2017, видавник: «Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва НАМН України»;

7) технічний паспорт, серія та номер: TI01:1271-5154-8196-6367, виданий 29.06.2022, видавник: ЄДЕССБ, Документ отримано з ЄДЕССБ;

8) Довідка про показники об`єкта нерухомого майна, серія та номер: № 054/22, виданий 29.06.2022, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОЕКТСЕРВІСГРУП».

Крім того, 15.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельне управління «Південзахідтрансбуд» та ТОВ «Дроґопол Україна» (Іпотекодавець) укладено Договір іпотеки, відповідно до пункту 1 якого Іпотекодавець з метою забезпечення виконання основного зобов`язання, що випливає із Договору про надання поворотної фінансової допомоги передає в іпотеку, а Іпотекодержатель цим приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим Договором, Предмет іпотеки, що належить Іпотекодавцю на праві власності.

Пунктом 2 зазначеного Договору іпотеки, встановлено, що з метою повного та своєчасного виконання Основного зобов`язання Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно, разом з усіма його при належностями, а саме: цілісний майновий комплекс, виробничо-технічна база, що складається з будівель: літ. А адміністративний корпус загальною площею - 202,7 м.кв.; літ. Б контрольно-пропускний пункт, вагова, загальною площею - 13,9 м.кв.; літ. В майстерня загальною площею - 212,2 м.кв.; літ. Г, лабораторія загальною площею - 271,3 м.кв. та споруди: літ. В1-навіс; № 1-ворота; № 2-огорожа; № 3-асфальтобетонна установка; № 4-рампа; № 5- свердловина; № 6 - автомобільна стоянка; № 7- ваги; І асфальтобетонне покриття, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Бориспільська, будинок 181-В.

Відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано іпотеку та заборону зазначеного вище об`єкта нерухомого майна, а саме: номер запису про іпотеку: 47599548, дата, час державної реєстрації: 15.08.2022 17:05:08, Державний реєстратор: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В.

Документи, подані для державної реєстрації:

1) Договір іпотеки, номер 4040, виданий 15.08.2022, видавник: Бєлломі О. В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу;

2) Договір про внесення змін до Договору Іпотеки від 15.08.2022, номер № 4693, виданий 22.09.2022, видавник: Бєлломі О.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64499423 від 15.08.2022, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В; а також реєстрація змін іпотеки, індексний номер рішення: 64892964 від 22.09.2022, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В.

Документи, подані для державної реєстрації:

1) Договір іпотеки, серія та номер 4040, виданий 15.08.2022, видавник:, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В.;

2) Договір про внесення змін до Договору Іпотеки від 15.08.2022, номер 4693, виданий 22.09.2022, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В..

Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64499326 від 15.08.2022, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В.; а також реєстрація змін до обтяження, індексний номер рішення 64891351 від 22.09.2022, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В.

27.04.2023 Міноборони звернулось до Мін`юсту зі скаргою № 407/911, що зареєстрована 27.04.2023 за № СК-1713-23, на рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бєлломі О. В., а саме: на рішення від 01.07.2022 № 64048390 (державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна), від 15.08.2022 № 64499423 (державна реєстрація іпотеки) та № 64499326 (державна реєстрація заборони відчуження), щодо цілісного майнового комплексу, виробничо-технічної бази, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 181-В.

15.05.2023 відбулось засідання центральної колегії Мін`юсту щодо розгляду скарги Міноборони від 27.04.2023, за результатами якого нею складено висновок про задоволення скарги Міноборони, скасування згаданих вище рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також тимчасового блокування доступу приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Підставою для прийняття колегією зазначеного рішення став висновок, що в даній ситуації має місце порушення прав скаржника - Міноборони як власника нерухомого майна та порушення, що мали місце при укладенні Договору купівлі-продажу майна (об`єктів) від 20.09.2017 та Акта приймання-передачі від 20.09.2017, укладеного між ДП МОУ «КУМіБ» (продавець) та ТОВ «Дроґопол Україна» (покупець).

Колегія констатувала, що приватним нотаріусом Бєлломі О.В. під час прийняття оскаржуваного рішення від 01.07.2022 № 64048390 (державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна) належним чином не перевірено документи на наявність підстав для проведення державної реєстрації прав щодо цілісного майнового комплексу, виробничо-технічної бази, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 181-В, з огляду на ті доводи, що наведені Міноборони в поданій ним скарзі.

В свою чергу, щодо рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В. від 15.08.2022 № 64499423 (державна реєстрація іпотеки) та № 64499326 (державна реєстрація заборони внаслідок іпотеки) колегія констатувала, що вони підлягають скасуванню з огляду на необхідність поновлення прав Міноборони як такі, що випливають з факту скасування оскаржуваного рішення від 01.07.2022 № 64048390 (державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна). Також, з аналогічних підстав на думку Колегії підлягають скасуванню рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В. від 22.09.2022 за №№ 64892964 та 64891351, (зміни до записів про іпотеку та заборону відчуження).

15.05.2023 Міністерством юстиції України з урахуванням згаданого вище висновку центральної Колегії прийнято наказ № 1882/5 «Про задоволення скарги», яким вирішено:

1. Скаргу Міністерства оборони України від 27.04.2023 № 407/911 задовольнити.

2. Скасувати рішення від 01.07.2022 № 64048390, від 15.08.2022 № 64499423, 64499326, від 22.09.2022 №№ 64891351, 64892964, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлломі Оленою Віталіївною.

3. Тимчасово блокувати доступ приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бєлломі Олені Віталіївні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.

4. Виконання пункту 2 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству.

5. Виконання пункту 3 наказу покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

На виконання вказаного наказу Мін`юсту державним реєстратором Департмаменту державної реєстрації Мін`юсту України Аврамченко С.С. прийнято рішення № 67602515 від 15.05.2023 щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наступних записів: скасування/анулювання відкриття розділу щодо реєстраційного номера об`єкта нерухомого майна 000: дата, час державної реєстрації: 15.05.2023 18:27:58, підстава: інший тип договору, наказ, серія та номер: 1882/5, виданий 15.05.2023, видавник: Мін`юст, відомості внесено до реєстру: 15.05.2023 18:33:07, Дмитренко Сніжана Сергіївна , Департамент державної реєстрації Мін`юсту, індексний номер рішення: 67602515; скасування/анулювання державної реєстрації права власності дата, час державної реєстрації: 15.05.2023 18:27:58. Підстава: інший тип договору, наказ, серія та номер: 1882/5, виданий 15.05.2023, видавник: Мін`юст, відомості внесено до реєстру: 15.05.2023 18:32:35, Дмитренко Сніжана Сергіївна, Департамент державної реєстрації Мін`юсту України, індексний номер рішення: 67602515; скасування/анулювання іпотеки дата, час державної реєстрації: 15.05.2023 18:27:58, підстава: інший тип договору, наказ, серія та номер: 1882/5, виданий 15.05.2023, видавник: Мін`юст України. Відомості внесено до реєстру: 15.05.2023 18:31:07, Дмитренко Сніжана Сергіївна, Департамент державної реєстрації Мін`юсту України, м. Київ, індексний номер рішення: 7602515; скасування/анулювання державної реєстрації обтяження, дата, час державної реєстрації: 15.05.2023 18:27:58, підстава: інший тип договору, наказ, серія та номер: 1882/5, виданий 15.05.2023, видавник: Мін`юст України відомості внесено до реєстру: 15.05.2023 18:30:35, Дмитренко Сніжана Сергіївна, Департамент державної реєстрації Мін`юсту, індексний номер рішення: 67602515.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Пунктом 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228 (далі за текстом - Положення № 228), Відповідач є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мін`юст у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України.

Згідно з підпунктом 83-10 пункту 4 Положення № 228 Мін`юст відповідно до покладених на нього завдань розглядає відповідно до закону скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Мін`юсту та приймає обов`язкові до виконання рішення.

Пунктом 10 Положення № 228 визначено, що Мін`юст у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням.

Правові засади та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно врегульовано Законом № 1952-IV та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок № 1127).

Порядок та процедура розгляду скарг на рішення дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав визначено статтею 37 Закону № 1952-IV та Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (далі - Порядок № 1128).

Абзацом першим частини першої статті 37 Закону № 1952-IV встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також дії, пов`язані з автоматичною державною реєстрацією прав, можуть бути оскаржені до Мін`юстe, його територіальних органів або до суду. Мін`юст розглядає, серед іншого, скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (пункт 1 частини 2 статті 37 Закону № 1952-IV).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1128, розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом. Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком. Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

Порядок створення Мін`юстом та його територіальними органами Колегій з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, організаційні та процедурні засади діяльності Колегій визначені Положенням про Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.01.2020 № 71/5.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав подається у письмовій формі та має містити відомості про прізвище, ім`я, по батькові (найменування) скаржника, його місце проживання (місцезнаходження), номер телефону та/або адресу електронної пошти, суть (реквізити) оскаржуваного рішення, дій або бездіяльності, обставини, якими обґрунтовується порушення прав скаржника, а також прохання (вимоги) скаржника та дату складення скарги. Скарга на рішення державного реєстратора, прийняте всупереч санкціям, застосованим відповідно до Закону України «Про санкції», має містити обставини, якими суб`єкт подання скарги обґрунтовує недотримання чи порушення державним реєстратором відповідних санкцій. Якщо з дня прийняття оскаржуваного рішення, здійснення дії або бездіяльності спливло більше двох місяців, а у випадку, передбаченому абзацом третім частини третьої цієї статті, - більше одного місяця, скарга має містити також відомості про дату, коли скаржник дізнався про порушення своїх прав. Якщо з дня прийняття рішення державного реєстратора, прийнятого з порушенням Закону України «Про санкції», спливло більше двох місяців, скарга має містити також відомості про дату, коли скаржник дізнався про таке рішення у сфері державної реєстрації прав.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав має бути підписана скаржником або його представником. Така скарга може бути подана в електронній формі за умови підписання її скаржником або його представником з використанням кваліфікованого електронного підпису або застосуванням засобів електронної ідентифікації з високим рівнем довіри відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

До скарги, підписаної представником, додаються докази на підтвердження його повноважень.

До скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав можуть бути додані документи (їх копії), що підтверджують порушення прав скаржника. До скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав, що подається представником скаржника, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або копія такого документа, засвідчена у встановленому порядку (абзаци перший-четвертий частини четвертої статті 37 Закону № 1952-IV).

Таким чином, Мін`юст здійснює розгляд скарг у сфері державної реєстрації у межах компетенції, визначеної законом, зокрема, на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора. Іншими словами, Міністерство юстиції України під час розгляду скарг перевіряє правильність оскаржуваних реєстраційних дій та не встановлює або спростовує (тобто, не може визнавати чи не визнавати) дійсність правочинів, які стали підставою для набуття чи припинення майнових і корпоративних прав, за винятком, якщо такі правочини є недійсними в силу закону (нікчемними).

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону № 1952-IV документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 27 Закону № 1952-IV передбачений перелік документів необхідних для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 27 Закону № 1952-IV (в редакції, чинній на дату прийняття оскаржуваного рішення) державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Пунктом 2 частини 3 статті 10 Закону № 1952-IV передбачено, що державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав, та приймає відповідні рішення.

Державна реєстрація прав проводиться в такому порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; видача/отримання документів за результатом розгляду заяви (частина 1 статті 18 Закону № 1952-IV).

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону № 1952-IV документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав має бути відмовлено, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.

Частиною 2 статті 24 Закону № 1952-IV визначено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Стаття 203 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно з частиною 2 статті 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків. Нікчемний правочин (частина друга статті 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes).

Відповідно до частини 1 статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно з відомостями Державного реєстру прав на підставі оскаржуваного рішення, прийнятого приватним нотаріусом Бєлломі О.В., відкрито розділ № 000 на цілісний майновий комплект та зареєстровано право власності за ТОВ «Дроґопол Україна» на підставі Договору купівлі-продажу від 20.09.2017, укладеного між Третьою особою - 1 та Позивачем та акта приймання-передачі.

Мін`юстом обґрунтовано встановлено, що Договір купівлі-продажу від 20.09.2017 не відповідає вимогам законодавства, оскільки нотаріально не посвідчений, а тому не є тим документом (цивільно-правовим договором/правочином), який дає змогу встановити набуття речових прав на нерухоме майно.

При цьому, подача Позивачем для проведення державної реєстрації приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В. Акту державної приймальної комісії Держпраці у Київській області про прийняття в експлуатацію закінченого технічного переоснащення об`єкта від 15.09.2017, як підставу для реєстрації об`єкту нерухомості судом оцінюється критично, з огляду на наступне:

по-перше, зазначений акт видано до укладення Договору купівлі-продажу від 20.09.2017, а отже технічне переоснащення об`єкту відбулось до його відчуження Третьою особою - 1 Позивачу;

по-друге, суду є незрозумілим, що саме засвідчує рішення Державної приймальної комісії, оформлене зазначеним актом. Так в резолютивній частині Акту від 15.09.2017 зазначено рішення державної приймальної комісії, а саме «Пред`явлене державній приймальній комісії закінчене технічне переоснащення існуючих виробничих потужностей асфальтобетонного виробництва за адресою: вул. Бориспільська, 181, Дарницького району м. Києва»;

по-третє, зазначений Акт не відноситься до документів, перелік яких передбачений статтею 27 Закону № 1952-IV та не є необхідним для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Суд погоджується з твердженням Відповідача, про безпідставність твердження Позивача щодо того, що Мін`юст, розглядаючи скаргу по суті фактично вирішив спір про право, тим самим вийшовши за межі своєї компетенції та перейняв на себе повноваження суду, визнавши правочин недійсним, а в подальшому нікчемним у зв`язку з недотриманням форми договору.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Мін`юст здійснює розгляд скарг у сфері державної реєстрації у межах компетенції, визначеної законом, зокрема, на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора. Іншими словами, Міністерство юстиції України під час розгляду скарг перевіряє правильність оскаржуваних реєстраційних дій та не встановлює або спростовує (тобто, не може визнавати чи не визнавати) дійсність правочинів, які стали підставою для набуття чи припинення майнових і корпоративних прав, за винятком, якщо такі правочини є недійсними в силу закону (нікчемними).

Крім того, предметом розгляду у даній справі є лише наказ Мін`юсту від 15.05.2023 № 1882/5 «Про задоволення скарги», прийнятий за результатами розгляду скарги на дії державного реєстратора.

Відповідач, зазначеним оспорюваним наказом, не оспорює право власності Позивача чи іншої особи на спірний об`єкт нерухомого майна, а здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав і розглядає скарги на рішення, дії державних реєстраторів, подані особами, які не визнають або ж оспорюють набуття, зміну чи припинення речового права заявника.

У свою чергу однією із засад державної реєстрації речових прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Таким чином, проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно з порушенням вимог законодавства суперечить загальним засадам державної реєстрації речових прав, що у свою чергу свідчить про необхідність реалізації Мін`юстом своїх контролюючих функцій у сфері державної реєстрації прав з метою забезпечення об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Щодо порушення строків звернення зі скаргою суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 6 статті 37 Закону Закон № 1952-IV за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав Мін`юст, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Мін`юсту чи відповідного територіального органу: про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав); про відмову в задоволенні скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав); про залишення скарги без розгляду по суті.

Міністерство юстиції України, його територіальні органи залишають скаргу на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав без розгляду по суті, якщо:

1) встановлений цим Законом для подання скарги строк сплив до дня її подання;

2) Мін`юстом, його територіальним органом за результатами розгляду скарги з такого самого питання вже приймалося рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні;

3) наявна інформація про відкрите за заявою скаржника судове провадження, предметом якого є оскарження тих самих рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав;

4) скаргу подано особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю у сфері державної реєстрації прав не порушено;

5) скаргу подано особою, яка не має на це повноважень;

6) скаржником подано до Мін`юсту, його територіального органу заяву про залишення скарги без розгляду.

Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 37 Закону № 1952-IV (в редакції від 23.03.2023) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав, але не пізніше одного року з дня прийняття відповідного рішення, здійснення дії або бездіяльності.

З метою з`ясування дати, з якої розпочинається відлік, необхідно досліджувати об`єктивні та суб`єктивні фактори, які сприяють реалізації особою зазначеного права. За загальним правилом строк звернення обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли особа дізналася про рішення державного реєстратора. При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.07.2018 у справі № 826/3442/17, від 17.07.2018 у справі № 911/4006/16, від 30.03.2021 у справі № 400/1825/20). П

Питання дотримання вказаного строку відноситься до виключних повноважень Мін`юсту, який перевіряє його дотримання базуючись на первинних матеріалах розгляду скарги.

Судом встановлено, що до Мін`юсту надійшла скарга Міноборони від 27.04.2023 № 407/911, зареєстрована 27.04.2023 за № СК-1713-23, на рішення від 01.07.2022 № 64048390 від 15.08.2022 №№ 64499423, 64499326, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В., щодо цілісного майнового комплексу, виробничотехнічної бази, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 181-В.

Міноборони зазначає, що про порушення прав дізналося з листа Департаменту внутрішнього аудиту від 27.04.2023 за № 234/1281.

Обставин та доказів на їх підтвердження, які б спростовували такі доводи Третьої особи - 2, судом не встановлено, а скаржник чітко вказав дату та обставини з яких йому стало відомо про порушення своїх прав.

Щодо тверджень Позивача, то з долучених документів неможливо встановити те, що Міноборони було обізнано раніше про оскаржувані реєстраційні дії.

Як зазначає Позивач, Міноборони в ході проведення первісного аудиту проаналізовано господарську діяльність ДП МОУ «КУМІБ» за період 01.07.2017 по 30.06.2022, однак оскаржувані реєстраційні дії проведені починаючи з 01.07.2022, що підтверджує факт того, що скаржник не міг знайти про їх існування під час первинного аудиту, бо їх навіть не існувало.

Щодо тверджень Позивача, що станом на дату формування результату первісного аудиту - Аудиторський звіт від 17.11.2022 № 234/1/13/6 реєстраційна дія вже існувала, а відтак Міноборони мало об`єктивну можливість дізнатися про ймовірне порушення своїх прав, суд погоджується з позицією Відповідача, що Позивач не враховує того факту, що аудиторський звіт як документ формується на підставі аудиту, який був проведений у певний проміжок часу (за період 01.07.2017 по 30.06.2022), коли реєстраційних дії ще не існувало, а тому твердження Позивача в цій частині є хибними, оскільки це тільки припущення сторони, які не підтверджуються належними доказами про обізнаність скаржника про оскаржувані реєстраційні дії.

Щодо закриття провадження у справі в частині пунктів 3 та 5 наказу Мін`юсту № 1882/5, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так пунктом 3 резолютивної частини наказу Мін' юсту № 1882/5 від 15.05.2023 «Про задоволення скарги» тимчасово блоковано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.

Пунктом 5 встановлено, що виконання пункту 3 наказу покладено на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі за текстом - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічноправовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відтак, прийняття Мін`юстом наказу № 1882/5 від 15.05.2023 «Про задоволення скарги» в частині пунктів 3, 5 резолютивної частини цього наказу є такими, що винесені внаслідок реалізації Мін`юстом своїх владно-управлінських функцій у сфері нагляду та контролю за законністю рішень, дій та бездіяльності державних реєстраторів, які делеговані останньому державою.

Такі висновки суду кореспондуються із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.04.2018 у справі № 910/8424/17, яка ухвалена за наслідками розгляду подібного спору.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічновладних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №914/2006/17.

Мін`юст відповідно до статті 37 Закону № 1952-IV та статті 34 Закону № 755-IV має право на застосування заходу адміністративного примусу у вигляді тимчасового блокування або анулювання державному реєстратору доступу до реєстру.

Наказ Мін`юсу № 1882/5 «Про задоволення скарги» від 15.05.2023 є реалізацією Мін`юстом своїх дискреційних повноважень, оскільки розглянувши скаргу Міноборони Мін`юстом виявлено порушення вчинені при здійсненні реєстраційних дій приватним нотаріусом Бєлломі О.В.

За результатами розгляду скарги прийнято рішення у формі наказу, зокрема і застосування до державного реєстратора санкції у вигляді тимчасово блокувати доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 (один) місяць.

Отже, в частині позовних вимог про скасування пунктів 3, 5 резолютивної частини наказу Мін`юсту № 1882/5 від 15.05.2023 «Про задоволення скарги» тимчасового блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяць приватному нотаріусу Бєлломі О.В., спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, оскільки спір є публічно-правовим, який виник між приватним нотаріусом та Відповідачем, а тому такі позовні вимоги можуть бути розглянуті за правилами адміністративного судочинства за позовною заявою цього приватного нотаріуса.

Пунктом 1 частини 1 статті 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

За таких обставин провадження у справі № 910/8108/25 в частині позовних вимог про скасування зазначених пунктів підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України.

З огляду на зазначене, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. Іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи встановлені судом обставини на підстав досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що Позивачем не обґрунтовано незаконність та протиправність наказу Відповідача, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

Судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Позивача та не підлягають відшкодуванню.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтею 231, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі щодо вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Дроґопол Україна» про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 15 травня 2023 р. № 1882/5 «Про задоволення скарги» в частині пунктів 3 та 5 останнього - закрити.

2. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дроґопол Україна» - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 08.01.2026

Суддя Антон ПУКАС