ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2025 Справа № 914/1650/25

За позовом:Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м. Львів
до відповідача:Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Б.Хмельницького 243», м. Львів
про:встановлення сервітуту
Суддя Крупник Р.В. Секретар Зусько І.С.
Представники сторін:
від позивача:Трофимчук О.П. представниця;
від відповідача:Булат Н.О. адвокатка.

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.

Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (надалі Позивач, ЛМКП «Львівтеплоенерго») звернулося до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Б. Хмельницького 243» (надалі Відповідач, ОСББ «Б. Хмельницького 243») про встановлення сервітуту.

Ухвалою від 29.05.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, відмовив у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 30.06.2025.

У підготовчому засіданні 30.06.2025 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Ухвалою від 30.06.2025 суд відклав підготовче засідання на 04.09.2025.

Ухвалою від 04.09.2025 відкладено підготовче засідання на 18.09.2025.

Ухвалою від 18.09.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 13.10.2025.

Судове засідання 13.10.2025 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Крупника Р.В. на лікарняному (у період з 13.10.2025 по 24.10.2025 включно).

Ухвалою від 28.10.2025 судове засідання призначено на 17.11.2025.

У судовому засіданні 17.11.2025 оголошувалася перерва до 04.12.2025.

Судове засідання 04.12.2025 не відбулося у зв`язку із відсутністю доступу до підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС, що підтверджується Актом від 04.12.2025. Наведене унеможливило проведення судового засідання.

Ухвалою від 04.12.2025 призначено судове засідання на 22.12.2025.

Представниця позивача з`явилася у судове засідання 22.12.2025, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, подала до суду заперечення на клопотання про закриття провадження у справі (вх. №32414/25 від 03.12.2025) та пояснення (вх. №33860/25 від 17.12.2025).

Представниця відповідача взяла участь у судовому засіданні 22.12.2025 у режимі відеоконференції, просила відмовити у задоволенні позову, а також подала клопотання про закриття провадження у справі (вх. №31911/25 від 28.11.2025).

ДОВОДИ СТОРІН.

Доводи позивача.

Позов обґрунтовано тим, що позивач звертався до відповідача із повідомленням про встановлення загального будинкового вузла обліку гарячої води в будинку за адресою: м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 243. Разом з цим, згоди на встановлення відповідного вузла обліку від мешканців будинку та голови правління отримано не було, працівників позивача не допустили здійснити таке встановлення.

Зазначене стало підставою для звернення до суду із вимогою про встановлення безстрокового та безоплатного сервітуту на обмежене користування частиною нерухомого майна (частини будівлі) для встановлення будинкових вузлів обліку гарячої води згідно з паспортом вузла обліку гарячої води для житлового будинку за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 243, м. Львів.

Доводи відповідача.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на таке:

1) Позивач належним чином не узгодив умови встановлення вузла обліку гарячої води, що унеможливило прийняття рішення співвласниками. Позивач не складав разом із відповідачем протоколу узгодження умов встановлення вузла обліку, як це передбачено пунктом 7 Порядку №206, не надав відповідачу проєктної документації, технічних параметрів лічильника та чітких умов його встановлення, одразу зафіксувавши недопуск.

2) Відповідач пропонував встановити електромагнітний лічильник води замість лічильника стандартного типу, який здійснює облік води механічним способом, та запропонував позивачу взяти участь у зборах ОСББ з метою обговорення умов встановлення вузла обліку. Позивач не погодився із такою пропозицією, а натомість запропонував взяти участь у зборах декількох ОСББ, які будуть організовані одночасно.

3) Встановлення безстрокового та безоплатного сервітуту буде обтяжливим для ОСББ та значним обмеженням прав власності співвласників, а тому відповідач стверджує про необхідність встановлення строкового та платного сервітуту. Позивач не навів жодних обґрунтувань для безоплатності такого обтяження. Встановлення сервітуту на майно обмежує абсолютне право власника на майно, зокрема співвласники втратять можливість використання належної їм частини нежитлового приміщення за іншим призначенням, ринкова вартість майна стане меншою, адже новий власник отримає майно вже обтяжене сервітутом.

4) Позивач не довів необхідності встановлення сервітуту, а виключно посилається на факт необхідності встановлення вузла обліку та право звернутися до суду для встановлення сервітуту. Він не довів, що відмова ОСББ надати доступ необґрунтована.

5) Позивач хибно трактує норми Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» як такі, що мають абсолютний пріоритет над будівельним законодавством, зокрема над Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Хоча перший і скасовує необхідність отримання технічних умов та погоджень для оснащення будівлі вузлом обліку, проте це лише адміністративне спрощення і не скасовує обов`язку дотримуватися технічних вимог безпеки, встановлених ДБН.

6) Встановлення сервітуту передчасне, враховуючи положення пункту 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

7) ОСББ є неналежним відповідачем, адже позов повинен пред`являтися до усіх співвласників будинку по вул. Богдана Хмельницького, 243 у м. Львові.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією, яке здійснює господарську діяльність з оснащення будівель вузлами комерційного обліку гарячої води.

До об`єктів, на яких позивач планує встановити вузол комерційного обліку на гаряче водопостачання, входить багатоквартирний будинок під номером 243 за адресою: м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, у якому 15.04.2019 було створено ОСББ «Б.Хмельницького 243». Так, у матеріалах справи наявний Паспорт вузла обліку гарячої води (ВОВ) для житлового будинку на вул. Богдана Хмельницького, 243(Т.1; а.с. 13-31).

22.12.2021 на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» було розміщено повідомлення про намір встановлення вузла комерційного обліку на гаряче водопостачання за адресою: м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 243, відповідь на яке потрібно було надати у термін до 22.02.2022. Відповідне повідомлення розміщено за покликанням: https://old.lte.lviv.ua/index.php/meshkantsiam/povidomlennya-pro-namir-vstanovlennia-vuzla-komertsiinoho-obliku-na-hariache-vodopostachannia.

Судом встановлено, що відповідач не забезпечив позивачу можливості встановити вузол комерційного обліку на ГВП, про що свідчать Акти про недопуск виконавців робіт по встановленню загальнобудинкового комерційного везла обліку гарячої води від 04.07.2024, від 15.07.2025(Т.1; а.с. 41, 118).

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами велося активне листування з приводу встановлення вузла комерційного обліку на ГВП, зокрема:

1) позивач надсилав відповідачу лист №09-1193-01/24 від 31.01.2024 про намір встановити вузол комерційного обліку у будинку за адресою: м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 243. Відповідь просив надати до 22.03.2024 (Т.1; а.с. 73, 33-34).

У відповідь на цей лист відповідач 22.03.2024 вказав, що перед прийняттям рішення загальними зборами необхідно погодити з усіма детальні умови функціонування такого вузла, нюанси його експлуатації, відповідальність сторін, технологічні особливості роботи самого приладу обліку, дізнатися інформацію про вартість встановлення вузла обліку, розмір внеску за його встановлення та порядок сплати. Відповідач хотів з`ясувати вартість, яка оплачуватиметься співмешканцями будинку у майбутньому у формі регулярних платежів (Т.1; а.с. 35-36).

2) позивач надсилав відповідачу лист №09-6485-05/24 від 20.05.2024, у якому зазначив, що законом не передбачено погодження умов встановлення вузла обліку, встановлення вузла обліку проводитиметься безоплатно, а ЛМКП «Львівтеплоенерго» закупило лічильник, який відповідає вимогам технічних регламентів, специфікації та законодавчим вимогам. При цьому він просив повідомити про дату, коли можна буде здійснити встановлення вузла обліку, та надіслав разом із вказаним листом примірник паспорта вузла обліку ГВП (Т.1; а.с. 37-40).

Відповідач листом від 26.06.2024 підтвердив факт отримання документації щодо вузла обліку, який планується встановити у будинку, а саме лічильника води стандартного типу, котрий здійснює облік води механічним способом. Він висловив зауваження про те, що у лічильниках такого типу заводом-виробником передбачена похибка у роботі приладу від 2 до 5%, яка в масштабах багатоквартирного будинку призведе до переплат за фактично не спожиту мешканцями воду. Крім цього, враховуючи низьку якість води у м. Львові, ряд важких домішок поступово осідає у вигляді солей, накипу тощо, що згодом призводить до некоректного обліку води. Зважаючи на це, відповідач запропонував встановити у будинку вузол комерційного обліку гарячої води з мінімально можливими похибками та без конструктивних недоліків, яким може бути електромагнітний лічильник води або будь-який інший запропонований позивачем (Т.1; а.с. 71).

3) позивач надсилав відповідачу лист №09-7316-07/25 від 07.07.2025 про встановлення 15.07.2025 вузла обліку у буд. 12 по вул. Богдана Хмельницького (Т.1; а.с. 117, 123).

Разом з тим, згідно із Актом від 15.07.2025 працівників ЛМКП «Львівтеплоенерго» не допустили до підвального приміщення багатоквартирного будинку (Т.1; а.с. 118).

Станом на дату ухвалення рішення у цій справі у суду відсутні докази того, що за адресою: м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 243, позивач встановив вузол комерційного обліку гарячого водопостачання.

ОЦІНКА СУДУ.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову виступають матеріально-правові вимоги позивача про встановлення безстрокового та безоплатного сервітуту на обмежене користування частиною нерухомого майна (частини будівлі) для встановлення будинкових вузлів обліку гарячої води згідно з паспортом вузла обліку гарячої води для житлового будинку за адресою вул. Богдана Хмельницького, 243, м. Львів.

Підставою заявленого позову слугують обставини ненадання відповідачем згоди на встановлення вузла комерційного обліку гарячого водопостачання та створення ним перешкод у встановленні такого у підвальних приміщеннях багатоквартирного будинку за адресою: м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 243.

Надаючи оцінку предмету та підставам заявленого позову, враховуючи заперечення відповідача, а також встановлені обставини справи, суд зазначає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення (1) Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (надалі Закон №2119-VIII), (2) Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затв. наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008 (надалі Правила 190), (3) Порядку оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №206 від 09.08.2018 (надалі Порядок №206) та (4) Порядку інформування оператором зовнішніх інженерних мереж власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку, затв. постановою Кабінету Міністрів України №444 від 06.06.2018 (надалі Порядок №444).

Згідно із частинами 1, 2 статті 3 Закону №2119-VIII оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил згідно із Порядком №206. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг. Забороняється приєднання житлових і нежитлових будівель до зовнішніх інженерних мереж без оснащення таких будівель вузлами комерційного обліку відповідних комунальних послуг відповідно до вимог цього Закону. Такими вузлами обліку обладнуються усі вводи зовнішніх інженерних мереж у будівлі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Аналіз вказаних положень свідчить про імперативність обов`язкового оснащення будівель вузлами комерційного обліку, оскільки законом встановлено заборону приєднання будівель до зовнішніх інженерних мереж без їх наявності. Вказана стаття Закону №2119-VIII не передбачає дискреції для суб`єктів господарювання чи споживачів, а також установлює загальне правило, відповідно до якого всі вводи зовнішніх інженерних мереж у будівлю мають бути обладнані вузлами обліку, за винятком прямо визначених законом випадків. Відсутність таких вузлів суперечить прямій вимозі закону та виключає правомірність приєднання і споживання відповідної комунальної послуги без комерційного обліку.

Обов`язок щодо забезпечення фактичної наявності вузлів комерційного обліку законодавець покладає на споживачів. Це безпосередньо випливає з пункту 1 розділу V Правил №190, яким встановлено, що споживачі, які приєднані до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, зобов`язані забезпечити наявність у них засобів вимірювальної техніки (вузлів комерційного обліку).

Судом встановлено, що ОСББ «Б. Хмельницького 243» самостійно не встановлювало вузла обліку гарячого водопостачання у будинку за адресою: м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 243. Протягом розгляду цієї справи відповідач не надав суду доказів протилежного.

Чинне законодавство передбачає наслідки такої бездіяльності споживача та надає право оператору зовнішніх інженерних мереж, яким є ЛМКП «Львівтеплоенерго», встановити вузол комерційного обліку самостійно.

Встановлення вузла обліку має здійснюватися з дотриманням передбаченого порядку та врахуванням волевиявлення власників (співвласників) будівлі. Так, частиною 3 статті 3 Закону №2119-VIII передбачено, що оператор зовнішніх інженерних мереж не менш як за два місяці до встановлення вузлів комерційного обліку повідомляє власників (співвласників) будівлі про намір встановити такий вузол та вартість такого встановлення.

Повідомлення доводиться до відома власників (співвласників) будівлі шляхом розміщення на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а у разі відсутності такого веб-сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування; у загальнодоступному місці на інформаційних стендах у під`їздах будівлі. Оператор забезпечує доведення до відома власників (співвласників) будівлі інформації про намір встановити вузол комерційного обліку шляхом повідомлення на паперовому носії кожного власника (співвласника) будівлі протягом тридцяти днів з дня розміщення повідомлення на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а у разі відсутності такого веб-сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та у загальнодоступному місці на інформаційних стендах у під`їздах будівлі (пункт 4 Порядку №444).

Днем отримання повідомлення власниками (співвласниками) будівлі є дата розміщення повідомлення на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а у разі відсутності такого веб-сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування (пункт 5 Порядку №444).

Отже, вказані положення встановлюють двоетапний механізм інформування власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку.

На першому етапі законодавство покладає на оператора зовнішніх інженерних мереж подвійний обов`язок щодо інформування. Оператор зобов`язаний забезпечити публічне доведення інформації шляхом її розміщення на офіційному веб-сайті або, за його відсутності, на веб-сайті органу місцевого самоврядування, а також у загальнодоступному місці на інформаційних стендах у під`їздах будівлі. Крім того, оператор несе обов`язок індивідуального повідомлення кожного власника на паперовому носії протягом тридцяти днів з моменту публічного розміщення. Саме це індивідуальне повідомлення слугує гарантією того, що оператор виконав свій обов`язок і фізично довів інформацію до відома кожного суб`єкта, захищаючи власника від звинувачень у необізнаності.

Другий етап стосується визначення юридично значущої дати, від якої починають відраховуватися строки для реалізації прав власників (наприклад, подання пропозицій або заперечень). Встановлення єдиного «дня отримання» шляхом прив`язки до дати публічного розміщення (на веб-сайті або стенді) є необхідним для уніфікації та чіткості процесу. Такий підхід усуває ризик виникнення множинності дат початку перебігу строків, що неминуче сталося б у разі прив`язки до дати індивідуального вручення паперового повідомлення.

Незважаючи на обов`язок оператора зовнішніх інженерних мереж індивідуально повідомити кожного власника на паперовому носії, юридично визначальною для перебігу строків є дата публічного розміщення повідомлення (на веб-сайті чи інформаційному стенді). Таким чином, навіть у разі можливих недоліків індивідуального паперового сповіщення, факт публічного інформування у формі розміщення повідомлення на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж ініціює перебіг встановлених строків.

Судом встановлено, що на виконання вимог Закону №2119-VIII та Порядку №444, 22.12.2021 на офіційному сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» було розміщено інформацію щодо наміру позивача здійснити обладнання вузлом комерційного обліку гарячого водопостачання будинку за адресою: м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 243. Крім того, позивач надсилав відповідачу повідомлення про намір встановлення вузла обліку №09-1193-01/24 від 31.01.2024та №09-7316-07/25 від 07.07.2025, отримання яких не заперечується відповідачем.

Зважаючи на це, суд доходить висновку, що співвласники багатоквартирного будинку є такими, що належним чином повідомлені про намір встановити вузол комерційного обліку, оскільки Порядком №444 визначено, що днем отримання повідомлення власниками (співвласниками) будівлі є дата розміщення повідомлення на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, що і було зроблено позивачем.

Вказані вище висновки суду відповідають правовим висновкам Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.11.2025 у справі №904/3032/24.

У цій постанові також зазначено, що метою надсилання повідомлення є доведення інформації до співвласника будівлі для того, щоб він міг реалізувати один із видів поведінки відповідно до частини 3 статті 3 Закону №2119-VIII. Так, вказаною нормою встановлено, що власник (співвласники) будівлі протягом двох місяців з дня отримання такого повідомлення має право повідомити оператору зовнішніх інженерних мереж (за своїм вибором) про: згоду на встановлення вузла комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах; намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку у встановленому законодавством порядку.

Крім того, пунктом 6 Порядку №444 та пунктом 4 Порядку №206 поряд з правами, передбаченими частиною 3 статті 3 Закону №2119-VIII, співвласникам надано право повідомити оператору про намір погодити з ним відмінні від запропонованих умови встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку.

При цьому пунктом 7 Порядку №206 встановлено, що у повідомленні про намір погодити відмінні від запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умови оснащення будівлі вузлом комерційного обліку власник (співвласники) будівлі вказує(ють) запропоновані умови встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку, відомості про уповноважену особу та поштову та/або електронну адреса для зв`язку з ним (ними). Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про намір погодити відмінні від запропонованих умови оператор зовнішніх інженерних мереж зобов`язаний надіслати власнику (співвласникам) будівлі згоду про погодження або вмотивовану відмову від погодження запропонованих умов. Для погодження умов оснащення вузлом комерційного обліку будівлі власник (співвласники) будівлі складає(ють) з оператором зовнішніх інженерних мереж протокол узгодження умов встановлення вузла комерційного обліку, у якому зазначається місце встановлення вузла комерційного обліку.

У ході розгляду справи судом не встановлено обставин того, що відповідач протягом двох місяців з дня отримання повідомлення позивача приймав будь-яке із рішень згідно із Законом №2119-VIII, Порядком №444 та Порядком №206. З часу відкриття провадження у даній справі відповідач не надав доказів того, що він взагалі надавав будь-яку відповідь позивачеві на його повідомлення протягом 2022 року.

Суд враховує ту обставину, що між сторонами велося листування щодо встановлення вузла обліку, зі змісту якого вбачається, що відповідач, по-перше, в цілому визнає необхідність встановлення вузла обліку ГВП, проте наголошує на необхідності узгодження умов такого встановлення; по-друге, стверджує про можливість встановлення електромагнітного лічильники води замість лічильника стандартного типу, який пропонує позивач (лист від 26.06.2024).

З цього приводу слід зазначити, що відповідно до пункту 5 Порядку №206 рішення співвласників багатоквартирного будинку, яке надається оператору зовнішніх інженерних мереж, приймається відповідно до вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Статтею 10 вказаного Закону, а також статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» питання використання спільного майна віднесено до виключної компетенції загальних зборів ОСББ.

Таким чином, реалізація прав співвласників щодо встановлення вузла комерційного обліку є можливою виключно через дотримання законодавчо встановленого порядку колегіального прийняття рішень співвласниками багатоквартирного будинку. При цьому будь-які дії ОСББ поза цим порядком не можуть вважатися такими, що відображають волевиявлення співвласників.

Судом встановлено, що ні у 2023-2024 роках, ні протягом розгляду цієї справи у 2025 році загальними зборами ОСББ «Б. Хмельницького 243» у встановленому законодавством порядку не приймалося рішень щодо встановлення ЛМКП «Львівтеплоенерго» вузла комерційного обліку гарячого водопостачання згідно із положеннями Закону №2119-VIII, Порядку №444 та Порядку №206.

Таким чином, визнання відповідачем необхідності встановлення вузла обліку ГВП у листуванні сторін не може вважатися згодою на встановлення вузла обліку у розумінні чинного законодавства. З цих же ж підстав суд не може визнати пропозицію відповідача про встановлення електромагнітного лічильника води замість лічильника стандартного типу такою, що свідчить про реалізацію співвласникам права на погодження з оператором відмінних від запропонованих умов встановлення вузла комерційного обліку. Вказане, у свою чергу, виключає можливість врахування доводів відповідача про необхідність узгодження сторонами умов встановлення вузла обліку гарячої води шляхом складання відповідного протоколу згідно із пунктом 7 Порядку №206.

Суд вважає за необхідне також наголосити, що згідно із наданим позивачем Паспортом вузла обліку гарячої води у будинку за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 243 передбачається встановлення електромагнітного вузла обліку. Так, облік гарячої води (Т3) виконуватиметься турбінним лічильником Mei Stream FS для гарячої води в комплекті з електронним модулем фірми Sensus, DN65, а облік циркуляційної води (Т4) електромагнітним лічильником із вбудованим радіомодулем для гарячої води фірми Sensus iPERL, DN40.

З матеріалів справи вбачається, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» неодноразово намагалося здійснити вхід до підвальних приміщень ОСББ «Б. Хмельницького 243» для того, щоб самостійно встановити вузол комерційного обліку, проте доступ до них не надавався, про що свідчать акти про недопуск від 04.07.2024, від 15.07.2025.

Підсумовуючи, суд доходить висновку про те, що відповідач не надав згоди на встановлення вузла обліку у встановленому законом порядку та чинить перешкоди у встановленні такого вузла обліку позивачем.

Суд не залишає поза увагою доводи відповідача про недотримання позивачем вимог законодавства щодо змісту повідомлення про намір встановити вузол обліку, які ґрунтуються на тому, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» не повідомило вартості такого встановлення, розміру внеску за встановлення вузла обліку та порядку його сплати, а також не надало проєктної документації, технічних параметрів лічильника та чітких умов його встановлення. Вказане, на переконання відповідача, перешкоджає ОСББ прийняти обґрунтоване рішення про оснащення будинку вузлом обліку.

Надаючи оцінку відповідним доводам, суд зазначає, що повідомлення про намір встановити вузол обліку дійсно має містити інформацію про вартість встановлення, розмір внеску за встановлення вузла комерційного обліку та порядку його сплати, що передбачено додатком до Порядку №444.

Щодо проєктної документації й технічних параметрів лічильника, то додатком до Порядку №444 не встановлено вимог щодо відображення такої інформації у тексті повідомлення про намір встановити вузол обліку.

У матеріалах справи відсутні докази того, що до моменту звернення суду із позовом позивач надсилав повідомлення, яке б містило інформацію про вартість встановлення, розмір внеску за встановлення вузла обліку та порядку його сплати.

Однак, у своїй постанові від 11.11.2025 у справі №904/3032/24 Верховний Суд зазначив, що у правовідносинах щодо встановлення постійного безоплатного сервітуту ключовим є доведення/спростування можливості встановлення сервітуту, а повідомлення власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку, за встановлених обставин заперечення відповідача щодо встановлення вузла обліку, не впливають на правильність розгляду спору.

У справі №914/1650/25 судом встановлено, що відповідач не надає згоди та чинить перешкоди у встановленні вузла обліку ГВП. Відтак, доводи ОСББ «Б. Хмельницького 243» про дефекти у повідомленні про намір встановити вузол обліку жодним чином не впливають на правильність вирішення спору.

Поряд з цим, все ж важливо вказати, що у листі №09-6485-05/24 від 20.05.2024 позивач поінформував відповідача про те, що встановлення вузла обліку проводитиметься безоплатно, а ЛМКП «Львівтеплоенерго» закупило лічильник, який відповідає вимогам технічних регламентів, специфікації та законодавчим вимогам. При цьому разом із цим листом відповідачу було надіслано примірник паспорта вузла обліку ГВП для будинку №243 по вул. Богдана Хмельницького у м. Львові.

Суд звертає увагу на те, що для вирішення даного спору по суті має значення, що на час ухвалення рішення, спірний будинок не обладнаний вузлом комерційного обліку, а ББ «Б. Хмельницького 243» ані самостійно не встановило вузол обліку, ані надало згоди на встановлення вказаного вузла у житловому будинку, незважаючи на вжиті позивачем заходи, які відповідали положенням законодавства.

Відповідно до абзацу 6 частини 3 статті 3 Закону №2119-VIII у разі якщо власник (співвласники) будівлі не дає згоди або створює перешкоди для встановлення вузла комерційного обліку в місцях вводу зовнішніх інженерних мереж у будівлю, оператор зовнішніх інженерних мереж, до яких приєднана (приєднується) будівля, може вимагати встановлення судом сервітуту щодо частини будівлі, в/на якій обладнується вузол комерційного обліку, для встановлення та обслуговування такого вузла обліку.

Частинами 1, 3 статті 402 ЦК України унормовано, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови, спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Згідно із частинами 1-3, 5 статті 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном.

Отже, однією з основних ознак сервітуту, який має бути встановлено за рішенням суду, є неможливість задоволення інтересів особи у будь-який інший спосіб у ситуації, коли власник і потенційний сервітуарій не можуть досягти згоди щодо встановлення сервітуту або способу його здійснення, плати тощо. Умовою встановлення сервітуту у такий спосіб є те, що позивач має довести у суді, що нормальне функціонування його господарства чи задоволення його інтересів при використанні свого майна неможливе без встановлення сервітуту.

Судом з`ясовано, що встановлення безстрокового та безоплатного сервітуту на обмежене користування частиною нерухомого майна (частини будівлі) для встановлення будинкових вузлів обліку гарячої води згідно з паспортом вузла обліку гарячої води для житлового будинку за адресою вул. Богдана Хмельницького, 243, м. Львів, не нанесе збитків відповідачу і не є обтяжливим для нього, а задоволення вимог позивача, що спрямовані на виконання приписів Закону №2119-VIII, за наявності заперечень відповідача, є неможливим в інший спосіб. Крім цього, встановлення судом сервітуту щодо частини будівлі, в якій обладнується вузол комерційного обліку, передбачене приписами Закону №2119-VIII.

Доводи відповідача про те, що встановлення безстрокового та безоплатного сервітуту буде обтяжливим для ОСББ та значним обмеженням прав власності співвласників, відхиляються судом, адже таке встановлення обумовлене, по-перше, необхідністю виконання вимог Закону №2119-VIII, по-друге, бездіяльністю відповідача у виконанні покладеного на нього на законодавчому рівні обов`язку зі самостійного встановлення вузла обліку, яка спонукала позивача, як оператора зовнішніх інженерних мереж, забезпечити таке встановлення, тим самим виконавши законодавчі вимоги.

З цих же ж підстав суд відхиляє доводи відповідача про те, що такий сервітут має бути строковим та оплатним. Звернення позивача з позовом до суду з вимогою про встановлення сервітуту є лише формою спонукання відповідача до виконання законодавчо покладеного на останнього обов`язку, а тому твердження про стягнення оплати за виконання цього обов`язку не має правових підстав.

Щодо аргументів про передчасність встановлення сервітуту, враховуючи положення пункту 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону №2119-VIII, то суд звертає увагу на те, що станом на дату виникнення спірних правовідносин у липні 2024 року (місяць складання акту про недопуск) редакція вказаної норми передбачала, що оснащення вузлами комерційного обліку будівель, що на день набрання чинності цим Законом були приєднані до зовнішніх інженерних мереж і не були оснащені такими вузлами обліку, або якщо такі вузли обліку на день набрання чинності цим Законом вийшли з ладу, зобов`язаний здійснити оператор зовнішніх інженерних мереж протягом 24 місяців з дня припинення або скасування воєнного стану в Україні.

З аналізу вказаної норми випливає, що вона не встановлює обмежень на встановлення вузлів обліку оператором зовнішніх інженерних мереж до спливу 24 місяців з дня припинення або скасування воєнного стану в Україні, а лише встановлює обов`язок здійснити таке встановлення не пізніше визначеного терміну. Відтак, позовні вимоги у даній справі не є такими, що заявлені передчасно.

Щодо доводів відповідача про те, що він не є належним відповідачем у цій справі, а також клопотання про закриття провадження у справі, то суд визнає такі безпідставними. Так, відповідач вважає, що провадження у цій справі слід закрити, оскільки, по-перше, ОСББ «Б. Хмельницького 243» не здійснює господарської діяльності; по-друге, ОСББ «Сонячне-12» не є належним відповідачем у справі.

У своїй постанові від 17.09.2025 у справі №904/3025/24 Верховний Суд вказав, що за загальними правилами цивільного законодавства юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 Цивільного кодексу України).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Стаття 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» унормовує, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

За приписами частини 4 статті 4 цього ж Закону основна діяльність ОСББ полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону (частина 6 статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

З аналізу наведених норм законодавства, що є однозначними та зрозумілими, вбачається наявність у ОСББ повного обсягу правосуб`єктності, тобто здатності бути учасником правовідносин: мати права та обов`язки, а також реалізувати їх через конкретні правові дії. Це комплексна юридична властивість, що включає в себе здатність мати права та обов`язки, здатність своїми діями набувати, реалізовувати права та виконувати обов`язки та здатність нести відповідальність за порушення/невиконання встановлених законом чи договором вимог.

Таким чином, ОСББ «Б. Хмельницького 243» є належним відповідачем у справі щодо встановлення сервітуту спільного майна багатоквартирного будинку для облаштування та обслуговування вузла комерційного обліку (вказане відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 17.09.2025 у справі №904/3025/24 та від 11.11.2025 у справі №904/3032/24).

Щодо тверджень про те, що ОСББ не здійснює господарської діяльності, а тому спір у даній справі не підлягає вирішенню у порядку господарського судочинства, то такі відхиляються судом, позаяк спір у цій справі виник між двома юридичними особами, що обумовлює його віднесення до юрисдикції господарських судів за суб`єктним критерієм.

Підсумовуючи викладене вище, суд доходить висновку про те, що позовна вимога ЛМКП «Львівтеплоенерго» є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до частини 1 статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, у разі задоволення позову на відповідача.

Зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 3`028,00 грн.

Керуючись статтями 2, 12, 42, 123, 126, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Встановити Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» (79040, м. Львів, вул. Данила Апостола, буд. 1; ) безстроковий та безоплатний сервітут на обмежене користування частиною нерухомого майна (частини будівлі) для встановлення будинкових вузлів обліку гарячої води згідно з паспортом вузла обліку гарячої води для житлового будинку за адресою вул. Богдана Хмельницького, 243 м. Львів.

3. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Б.Хмельницького 243» (79037, м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, буд. 243; ) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (79040, м. Львів, вул. Данила Апостола, буд. 1; ) 3`028,00 грн. судового збору.

4. У задоволенні клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Б.Хмельницького 243» про закриття провадження у справі (вх. №31911/25 від 28.11.2025) відмовити.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до статті 327 ГПК України.

6. Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повне рішення складено та підписано 05.01.26.

Суддя Крупник Р.В.