про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом ОСОБА_2
до 1. Міністерства юстиції України
2. посадової особи Міністерства юстиції України Золотаренко Тамари Анатоліївни
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:
1. державний реєстратор Виконавчого комітету Южненської міської ради Голубенко Аліна Вікторівна
2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунайський аграрій"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача -
про визнання незаконним та скасування наказу, скасування державної реєстрації
За позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_4
до 1) Міністерства юстиції України;
2) посадової особи Міністерства юстиції України Золотаренко Тамари Анатоліївни
про визнання незаконним та скасування наказу, скасування державної реєстрації
Суддя Котков О.В.
Секретар судового засідання Шевчук М.Д.
представники учасників справи:
від заявника (третьої особи-2, на стороні позивача (від третьої особи-2, на стороні відповідача)): Гресь О.В.
від позивача: не з`явився
від відповідача-1, 2 (від відповідача-1, 2 за позовом третьої особи): не з`явився
від третьої особи-1, на стороні позивача: не з`явився
від третьої особи-3, на стороні позивача: не з`явився
від третьої особи-1, на стороні відповідача: не з`явився
від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги: не з`явився
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , позивач) до Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст, відповідач-1) та посадової особи Міністерства юстиції України ОСОБА_5 (далі - Золотаренко Т.А., відповідач-2), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - державний реєстратор Виконавчого комітету Южненської міської ради Голубенко Аліна Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунайський аграрій" (далі - ТОВ "Дунайський аграрій"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу, скасування державної реєстрації
та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України, посадової особи Міністерства юстиції України Золотаренко Тамари Анатоліївни про визнання незаконним та скасування наказу, скасування державної реєстрації.
Справа розглядалась у порядку загального позовного провадження відповідно до процедури, визначеної Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України). За результатами розгляду цієї справи рішенням суду від 11.11.2025 у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу, скасування державної реєстрації було відмовлено. Також було відмовлено у задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу, скасування державної реєстрації.
Після ухвалення зазначеного судового рішення, надійшла заява третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , заявник) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, у якій просив стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу в сумі 54 000,00 грн., у рівних частинах на користь ОСОБА_1 .
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 розгляд вказаного питання було вирішено здійснювати у судовому засіданні із повідомленням учасників справи за правилами, визначеними ст. 244 ГПК України.
Представник третьої особи ( ОСОБА_1 ) у судовому засіданні свою заяву підтримав та обґрунтував, просив її задовольнити.
Інші учасники провадження у справі, крім ТОВ "Дунайський аграрій", у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, їх позиція з приводу поданої заяви суду невідома.
За змістом ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами за результатами розгляду справи. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ст. 126 ГПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (з ч. 8 ст. 129 ГПК України).
У даному випадку на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в сумі 54 000,00 грн. заявник долучив копії:
- ордеру на надання правової допомоги серія АІ № 1867161 від 1867161;
- акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 04 від 14.11.2025 на загальну суму 54 000,00 грн., із детальним переліком робіт та їх вартістю.
Наведені вище докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення третьою особою витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Разом з тим суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Така позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховним Судом у справі N 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19.
У даному випадку суд враховує наступні критерії визначення розміру витрат на правову допомогу: середній ступінь складності справи; її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом учасників справи; предмет доказування, характер спірних відносин та значення справи для сторін; кількість наданих суду пояснень та доказів представником третьої особи; обсяг виконаної адвокатом роботи під час підготовки пояснень та інших заяв по суті позову; формування та викладення позиції представника третьої особи на кожні доводи сторін, кількість судових засідань та присутність у кожному з них адвоката третьої особи ОСОБА_1 (Гресь О.В.).
У той же час, суд приймає до уваги те, що обсяг виконаної адвокатом роботи під час розгляду справи не вимагав значних витрат часу та вмінь для формування правової позиції для кваліфікованого юриста; у третьої особи не було необхідності відшукувати нові докази, оскільки майже всі вони знаходились у позивача та відповідачів; судом не проводились додаткові процесуальні дії.
Крім того суд враховує позицію Верховного Суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18, якою визначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Згідно п. 13 ст. 129 ГПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
Тому, з метою дотримання критерію розумності, співмірності між обсягом роботи, проведеної адвокатом та заявленими витратами, здійсненими на оплату адвокатських послуг, суд вважає за доцільне встановити розмір судових витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн. та покласти їх на ОСОБА_2 , як платника судових витрат у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, проти якого заперечував ОСОБА_1 та за позовом якої була залучена вказана третя особа без самостійних вимог.
Також, оскільки у клопотанні ОСОБА_1 про залучення його у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, за позовом третьої особи із самостійними вимогами, ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2025, занесеною до протоколу судового засідання, було відмовлено, то вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_4 (третьої особи із самостійними вимогами) на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.
3. В іншій частині заяви до ОСОБА_2 - відмовити.
4. У заяві в частині вимог до ОСОБА_4 - відмовити.
5. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 13 січня 2026.

Суддя О.В. Котков