РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.12.2025Справа № 910/12927/23 (910/12648/25)

За позовом Ліквідатора Товариство з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, 4, ідентифікаційний номер 43016569) арбітражного керуючого Череватого Любомира Богдановича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РК "Барбарис" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 2-А, ідентифікаційний номер 38669164)

про стягнення 3 166 819,32 грн.

в межах справи № 910/12927/23

За заявою Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ідентифікаційний номер 00130926)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, 4, ідентифікаційний номер 43016569)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

секретар судового засідання Улахли О.М.

Представники сторін:

позивач - Череватий Л.Б. (поза межами приміщення суду);

від відповідача - Литвиненко Я.В., Корепанова О.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 910/12927/23 за заявою Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток".

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" арбітражний керуючий Череватий Л.Б. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РК "Барбарис" про стягнення заборгованості за поставлену електричну енергію у розмірі 3 166 819,32 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 19.11.2025.

22.10.2025 до суду надійшло клопотання позивача про долучення до матеріалів справи доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.

07.11.2025 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "РК "Барбарис" надійшов відзив на позовну заяву.

17.11.2025 до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог.

18.11.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.

19.11.2025 до суду надійшли додаткові пояснення відповідача з урахуванням поданої позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог.

19.11.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові пояснення позивача по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 прийнято заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 17.12.2025.

08.12.2025 до суду від відповідача надійшли заперечення на додаткові пояснення позивача.

У судовому засіданні 17.12.2025 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представники відповідача просили у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Паверсток» (далі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РК "Барбарис" (далі - Споживач) укладено Договір №32003 про постачання електричної енергії споживачу, згідно з пунктом 2.1 якого Постачальник продає електричну енергію (товар) споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Згідно з пункту 5.1 Договорів Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є невід`ємним Додатком 2 до цього договору.

Відповідно до пункту 5.5 Договорів розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно з пункту 5.7 Договорів оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 2 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 2 робочих днів від дати, зазначеної в комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем.

У пункті 5.14 Договору вказано, що Споживач повинен не пізніше 03 числа місяця, що слідує за розрахунковим, надати Постачальнику підписаний акт здачі - приймання електричної енергії, в якому відображається обсяг поставленої Постачальником Споживачу у розрахунковому місяці електричної енергії.

Відповідно до пункту 4.1 Комерційної пропозиції, яка є додатком 2 до Договору оплата обсягів споживання електричної енергії здійснюється наступними етапами: до 25-го числа місяця, що передує розрахунковому місяцю 30% вартості місячного очікуваного обсягу споживання електричної енергії; до 5-го числа розрахункового місяця - 20% вартості місячного очікуваного обсягу споживання електричної енергії; до 11-го числа розрахункового місяця - 25% вартості місячного очікуваного обсягу споживання електричної енергії; до 18-го числа розрахункового місяця- 25% вартості місячного очікуваного обсягу споживання електричної енергії; остаточний розрахунок за фактичним обсягом споживання - не пізніше, ніж на 10 робочий день після закінчення розрахункового періоду.

Відповідно до пункту 4.2 Комерційної пропозиції, яка є додатком 2 до Договору №32003 гарантійний платіж у розмірі, що дорівнює повній вартості першого прогнозованого (відповідно до Додатку 3 до Договору №32003) загального місячного обсягу споживання електричної енергії сплачується споживачем не пізніше ніж за 6 днів до дати початку постачання електричної енергії вказаній відповідно до заяви-приєднання на підставі виставленого рахунку постачальником.

У випадку розірвання Договору №32003 з порушенням умов передбачених пунктом 13.3 Договору гарантійний платіж не повертається (пп. 4.2.1 п. 4.2 Комерційної пропозиції, яка є додатком 2 до Договору №32003).

Пунктом 13.6 Договору передбачено, що якщо у разі розірвання Договору №32003 за ініціативою Постачальника або Споживача та після здійснення остаточного розрахунку між Сторонами на особовому рахунку Споживача залишились кошти, сплачені у якості попередньої оплати або забезпечення виконання зобов`язань, ці кошти за заявою Споживача перераховуються на його банківський рахунок.

У листах №1/04/18522 від 20.03.2025, № 22768/1/04 від 15.05.2025 ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» надані відомості щодо обсягів споживання електричної енергії на об`єктах ТОВ «РК «Барбарис», постачальником якого був ТОВ «Паверсток» у період з 01.11.2019 по 30.06.2022.

Натомість, ТОВ «РК «Барбарис» оплата поставленої електричної енергії за період з 01.11.2019 по 30.06.2022 своєчасно та в повному обсязі не здійснена, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 651 801,21 грн. (із урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Так, за період з 01.11.2019 по 30.06.2022 ТОВ «Паверсток» поставлено відповідачу електричну енергію на суму 49 906 785,23 грн., з яких відповідачем сплачено 47 756 777,13 грн.

При цьому, позивачем при зменшенні розміру позовних вимог зазначено, що згідно з актами надання послуг № 7 від 27.12.2019, акту надання послуг № 4 від 30.11.2019 та акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3222 від 30.11.2019 вартість електричної енергії у листопаді 2019 становить 1731,18 грн/МВТ*год, у грудні 2019 становить 1543,14 грн/МВТ*год., відтак вартість електричної енергії у листопаді становить 1 368 094,77 грн, з ПДВ; у грудні - 1 407 914,02 грн, з ПДВ.

Також, відповідно до копій платіжних доручень/платіжних інструкцій відповідачем за жовтень 2020 року сплачено 951 508,08 грн.

Поряд із цим, між ТОВ "Паверсток", як Первісним кредитором, та ТОВ "Паверсток Трейд", як Новим кредитором, укладено Договір від 13.06.2023 № 3 відступлення права вимоги та Договір від 16.08.2023 № 220816 відступлення права вимоги, за якими Первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору - ТОВ «Паверсток Трейд» права вимоги Постачальника до Споживача - ТОВ «РК «Барбарис», заставодавців, осіб, що несуть особисту відповідальність за зобов`язаннями боржника, включаючи право вимоги до правонаступників боржника або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника або які зобов`язані виконати обов`язки боржника за Основним договором (договір №32003 від 20.09.2019 про постачання електричної енергії Споживачу) та за договорами (правочинами), що забезпечували виконання Основного договору, з урахуванням змін і доповнень до Основного договору та забезпечувальних договорів (правочинів), згідно Додатку №1 та акту приймання-передачі документації до цього договору.

Відповідно до п. 4.8 Договорів відступлення права вимоги, з дати набуття Новим кредитором Права вимоги, права і обов`язки Первісного кредитора за правовідносинами між ним і Боржником (ТОВ «РК «Барбарис») за Основним договором (Договір №32003 від 20.09.2019) припиняються.

Як слідує з розрахунку позивача та з наявних у матеріалах справи доказів, розмір відступлених прав за Договором від 13.06.2023 № 3 відступлення права вимоги становив 940 835,96 грн., за Договором від 16.08.2023 № 220816 відступлення права вимоги складав 557 370,93 грн.

Таким чином, за відповідачем обліковується заборгованість за поставлену електричну енергію у сумі 651 801,21 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач наголосив на відсутності належних доказів щодо підтвердження визначеного позивачем розміру заборгованості за Договором №32003 від 20.09.2019. До того ж, сума гарантійного платежу в розмірі 450 000,00 грн. підлягає зарахуванню в якості погашення заборгованості за поставлену електроенергію.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Частиною 7 статті 276 ГК України передбачено, що оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до пункту 4.2 розділу IV Правил роздрібного ринку послуги з розподілу або передачі електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.

Відповідно до пункту 4.3 розділу IV Правил роздрібного ринку дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Отже, при визначені обсягів поставленої відповідачу електричної енергії позивачем прийняті до уваги надані ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» відомості щодо обсягів споживання електричної енергії на об`єктах ТОВ «РК «Барбарис», постачальником якого був ТОВ «Паверсток» у період з 01.11.2019 по 30.06.2022.

Згідно пункту 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Судом установлено, що розмір заборгованості відповідача за період з 01.11.2019 по 30.06.2022 за поставлену за Договором від 20.09.2019 № 32003 електричну енергію становить 651 801,21 грн.

При цьому, оскільки умовами Договору від 20.09.2019 № 32003 не передбачено можливості зарахування гарантійного платежу (450 000,00 грн.) у рахунок оплати поставленої електричної енергії, останній може бути повернутий відповідачу у визначеному договором порядку.

Також, судом ураховані посилання відповідача на укладений між ТОВ "Паверсток" та ТОВ «РК «Барбарис», ПрАТ «Реклама» Договір про переведення боргу № 150822 від 16.08.2022, відповідно до якого Споживач - ТОВ «РК «Барбарис», переводить на нового боржника - ПрАТ «Реклама», свій борг у розмірі 141 490,07 грн., який виник перед Постачальником - ТОВ «Паверсток» за поставлену електричну енергію.

Водночас, предметом вказаного договору є борг, що виник перед ТОВ «Паверсток» згідно Договору №32016 від 17.02.2020, у той час як предметом розгляду даного спору є Договором від 20.09.2019 № 32003.

Отже, правові підстави для зменшення розміру боргу відповідача за Договором від 20.09.2019 № 32003 на підставі Договору про переведення боргу № 150822 від 16.08.2022 відсутні.

Щодо посилань відповідача на Акт про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.12.2019, суд зазначає наступне.

Відповідно до вказаного акту ТОВ "Паверсток" має право вимоги до ТОВ «РК «Барбарис» щодо отримання авансових платежів за постачання електроенергії за Договором від 20.09.2019 № 32003 на суму 140 509,50 грн., а ТОВ «РК «Барбарис» має право вимоги до ТОВ "Паверсток" щодо оплати за розподіл електроенергії за листопад 2019 року згідно акту надання послуг № 3222 від 30.11.2019 на суму 140 509,50 грн. Відтак, на підставі статті 605 ЦК України сторонами проведено зарахування зазначених зустрічних однорідних грошових вимог у сумі 140 509,50 грн.

Разом із цим, згідно з частиною 1 статті 45 Закону України «Про ринок електричної енергії» розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 56 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності.

Як слідує з відомостей з офіційного сайту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за посиланням: https://www.nerc.gov.ua/reyestri-nkrekp/licenzijnij-reyestr-nkrekp, ТОВ «РК «Барбарис» ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії не має.

Крім того, згідно з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3222 від 30.11.2019 на суму 140 509,50 грн. відповідні послуги з розподілу електроенергії за листопад 2019 року надані ТОВ «РК «Барбарис» на користь ТОВ "Паверсток" на підставі усного договору від 30.11.2019.

Відповідно до 2.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил та як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи договору на умовах складеного оператором системи паспорта точки розподілу/передачі.

З огляду на зазначене, надання ТОВ «РК «Барбарис» на користь ТОВ "Паверсток" послуг з розподілу електроенергії на підставі усного договору та за відсутності ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії суперечить наведеним вище приписам закону, у зв`язку з чим судом відхиляються доводи відповідача щодо наявності підстав для зменшення боргу на суму 140 509,50 грн. на підставі Акту про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.12.2019.

Ураховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача 651 801,21 грн. основного боргу за Договором від 20.09.2019 № 32003 про постачання електричної енергії споживачу.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

За арифметичним перерахунком суду, нараховані станом на 29.09.2025 інфляційні втрати в розмірі 227 830,68 грн. та 64 287,24 грн. 3 % річних підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 25 000,00 грн., суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Положення статті 126 ГПК України передбачають, що для цілей розподілу судових витрат суд враховує: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

28.02.2025 між ТОВ «Паверсток» (Клієнт) та Професійним адвокатським об`єднанням «Правовий альянс» (Об`єднання) укладено Договір про надання правової допомоги № 2 про надання правової допомоги, згідно пункту 3 якого вартість надання правової допомоги визначається Об`єднанням щодо кожного окремого дебітора товариства з обмеженою відповідальністю «Паверсток» у Акті про надання правової допомоги та не може перевищувати 50 000,00 грн. за одного дебітора.

Факт надання правової допомоги за цим Договором підтверджується Актом про надання правової допомоги, який складається Об`єднанням та направляється Клієнту разом з підготовленими проектами документів, сформованими за дорученням Клієнта (п. 4 Договору про надання правової допомоги).

Відповідно до Акту про надання правової допомоги № 21 від 29.09.2025 розмір витрат на професійну правничу допомогу за підготовку проекту позовної заяви становить 25 000,00 грн.

Дана сума сплачена ТОВ «Паверсток» на користь Професійного адвокатського об`єднання «Правовий альянс», що підтверджується платіжною інструкцією №2190 від 02.10.2025.

Згідно частини 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом із цим, відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявлялося.

Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. Дана правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18.

Беручи до уваги надані докази на підтвердження надання професійної правничої допомоги адвокатом та відсутність клопотання про зменшення розміру відповідних витрат, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки вимоги первісного позову підлягають задоволенню в повному обсязі, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РК "Барбарис" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 2-А, ідентифікаційний номер 38669164) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, 4, ідентифікаційний номер 43016569) 651 801 (шістсот п`ятдесят одну тисячу вісімсот одну) грн. 21 коп. заборгованості, 227 830 (двісті двадцять сім тисяч вісімсот тридцять) грн. 68 коп. інфляційних втрат, 64 287 (шістдесят чотири тисячі двісті вісімдесят сім) грн. 24 коп. 3 % річних, 11 327 (одинадцять тисяч триста двадцять сім) грн. 03 коп. витрат по сплаті судового збору та 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.01.2026

Суддя Д.В. Мандичев