ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2025 р. Справа№ 911/2908/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Хрипуна О.О.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Цікра А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 07.07.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду Київської області від 13.01.2022 (повний текст підписано 04.02.2022)

у справі №911/2908/20 (суддя Саванчук С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про стягнення оплати за добові небаланси,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" про стягнення 73 764 702, 71 грн заборгованості за негативні щодобові небаланси за січень 2020 року, 7 537 703, 64 грн пені, 1 630 936,77 грн 3% річних, 1 369 625,14 грн інфляційних втрат та 735 700,00 грн судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що за січень 2020 у відповідача перед позивачем виник саме негативний небаланс внаслідок безпідставного відбору відповідачем газу у січні 2020 з газотранспортної системи для покриття його власних виробничо-технічних витрат без подачі відповідних об`ємів газу до газотранспортної системи, яка належить на праві власності державві Україна.

Оскільки виник саме негативний небаланс, Київоблгаз мав компенсувати Оператору вартість газу, об`єми якого перевищували відібраний з газотранспортної системи газ, однак на момент звернення з позовом до суду Київоблгаз не оплатив негативний небаланс за січень 2020 на суму 73 764 702, 71 грн., чим порушив п.2.5., 9.3 Договору та п.19 гл.6 розділу Х1У Кодексу ГТС.

У зв`язку з цим, позивачем було нараховано також пеня, 3% річних та інфляційні втрати.

Фактично заперечення відповідача проти позовоу зводяться до наступного:

строк оплати не настав, оскільки позивачем акт та рахунок не направлено на поштову адресу відповідача;

позивачем не доведено загрози цілісності газотранспортної системи України;

договір транспортування природного газу є договором перевезення вантажу, відтак підлягає застосуванню шестимісячний строк позовної давності.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.01.2022 у справі №911/2908/20 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з недоведеності та необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Апелянт вважає, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, не застосовано до спірних правовідносин норми, які підлягали застосуванню, дійшов до неправильних висновків щодо обставин, які вважали встановленими.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до наступного.

Судом хибно застосовано положення розділу Х111 та розділу Х1У Кодексу ГТС, зазначаючи про те, що балансування газотранспортної системи України здійснюється лише в разі існування реальної загрози цілісності газотранспортної системи.

Безпідставно ототожнено різні за своєю суттю послуги такі як балансування газотранспортної системи України та врегулювання добових небалансів замовників послуг транспортування природного газу.

Не взято до уваги, що факт відібрання відповідачем з газотранспортної системи України природного газу без належних на те правових підстав жодним чином не залежить від факту існування загрози цілісності ГТС.

Обов`язок відповідача оплатити вартість безпідставно відібраного газу жодним чином не залежить від факту існування загрози цілісності ГТС, а виникає з договірних зобов`язань, в даному випадку з договору транспортування природного газу № від 04.02.2020.

Оскільки на підставі інформації, наданої самим відповідачем, оператор встановив наявність негативного добового небалансу, у відповідача виник обов`язок з купівлі газу в Оператора в обсязі такого негативного небалансу. Будь-яких додаткових вимог для врегулювання добового небалансу (наявність загрози цілісності чи відхилення показників функціонування системи) Кодекс ГТС не визначає.

Судом першої інстанції безпідставно залишено поза увагою п.4 глави 1, п.5 глави 4 розділу 1У, п.2 глави 3 розділу Х11, п.1 глави 1, п.2,6 глави 6 розділу Х1У Кодексу ГТС, якими встановлено, що відповідач самостійно надає інформацію щодо обсягів відібраного/закачаного газу з газотранспортної системи.

Не врахувавши наведені норми права, судом проігноровано докази позивача.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Мальченко А.О., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду Київської області від 13.01.2022 у справі №911/2908/20, справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Під час апеляційного перегляду до матеріалів справи отримано відзив відповідача на апеляційну скаргу, відповідно до якого відповідач спростовує доводи позивача (апелянта), відповідачем та позивачем подано додаткові пояснення у справі в обґрунтування спростувань доводів один одного.

Заявлені відповідачем клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду ВП ВС справи №910/11273/20; про зупинення провадження у справі до розгляду Господарським судом міста Києва справи №910/2859/24; про призначення комплексної судової експертизи; про залучення у справі третьою особою ТОВ «Омега-Капітал» колегією суддів досліджені та обговорені з учасниками справи в судовому засіданні, у їх задоволенні відмовлено з підстав необґрунтованості.

Явка представників сторін

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Нормами статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.

Представник позивача в судових засіданнях апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечував доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, просив у її задоволенні відмовити.

Представник третьої особи (Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") висловив свою позицію у справі.

Представник третьої особи (Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представника третьої особи -1 обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 07.07.2025 відповідно до ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор Газотранспортної системи» (далі - позивач, оператор) та Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (далі - відповідач, замовник) уклали договір транспортування природного газу № від 04.02.2020 (далі - Договір), за умовами якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні. Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493 (далі - Кодекс ГТС), з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Згідно з пунктом 2.3. Договору, обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

Пунктом 2.4. Договору передбачено, що приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу.

Відповідно до пункту 2.5. Договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

Оператор, згідно з пунктом 2.6. Договору має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

У пункті 2.7. Договору зазначено, що додаток 1 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед. Додаток 2 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед. Додаток 3 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.

Пунктом 2.8. Договору передбачено, що взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу ГТС. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом ГТС. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом ГТС.

Відповідно до пункту 4.1. Договору замовник зобов`язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; надати оператору фінансове забезпечення в порядку, встановленому у Кодексі ГТС та цьому договорі; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом ГТС; вчасно збалансовувати своє портфоліо балансування; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему, у порядку, визначеному цим договором та Кодексом ГТС; реєструвати в реєстрі споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора споживачів, стосовно яких він є діючим постачальником; здійснити своєчасну та повну оплату за перевищення розміру договірної потужності, додаткову плату за зміну умов (обмежень) використання потужності з обмеженнями, плату за добовий небаланс, плату за нейтральність балансування, додаткову плату у разі недотримання параметрів ФХП газу та плату за несанкціонований відбір природний газу з газотранспортної системи в порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим договором; здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів замовника протягом звітного газового місяця.

Пунктом 5.1. Договору закріплено, що порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюються сторонами відповідно до вимог Кодексу ГТС та з урахуванням цього договору.

Пунктом 5.5. Договору передбачено, що на кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків газу через вузол обліку природного газу, його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до положень 9.3. Договору, у випадку, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту.

Оплата вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою чинним законодавством, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.

Згідно з пунктом 11.4. Договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Оператор і замовник зобов`язуються здійснювати звірку розрахунків щокварталу до двадцять п`ятого числа місяця, наступного за кварталом. Звірка розрахунків оформлюється сторонами актом звірки (пункт 11.5. Договору).

Пунктом 17.1. Договору визначено, що цей договір набирає чинності з дня його укладення, поширює дію на відносини, що склались між сторонами з 01.01.2020 та діє до 31.12.2020.

Згідно з пунктом 17.2. Договору усі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами сторін.

На виконання умов Договору та Кодексу газотранспортної системи, позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за січень 2020 року виявив наявність у відповідача негативних щодобових небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів щодобового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі щодобові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме: січень 2020 року - виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів у розмірі 15164,95054 тис. куб.м (156957238 кВт*год) всього на суму 98356702,71 грн., з ПДВ.

На виконання пунктів 2.8. та 11.4. Договору позивачем через інформаційну платформу направлений відповідачу акт врегулювання щодобових небалансів № 01-2020- на газовий місяць: січень 2020 року та рахунок № 01-2020- від 31.01.2020, всього на суму 98356702,71 грн. на оплату за щодобові небаланси за січень 2020 року, які направлені відповідачу на виконання імперативних приписів пунктів 17, 18 глави 6 розділу XIV Кодексу газотраспортної системи та умов пунктів 2.8., 19.1. Договору.

На підтвердження здійснення балансуючих дій до позовної заяви долучено: Договори з НАК «Нафтогаз України» № 200100002 від 01.01.2020, № 200100005 від 01.01.2020, № 200100000 від 01.01.2020, № 200100001 від 01.01.2020, № 200100006 від 01.01.2020, акти приймання-передачі від 31.01.2020, платіжні доручення та позивачем, на підставі зазначених документів, виконано імперативні приписи частини 1-2 статті 35 Закону України «Про ринок природного газу», пункт 4 глави 6 розділу XIV Кодексу газотраспортної системи та пункти 7.9., 9.2. Договору, в наслідок чого, сформовані маржинальні ціни продажу та придбання природного газу в січні 2020 року, виходячи з реальних витрат позивача на придбання природного газу в січні 2020 року.

Крім того, у зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язань з оплати щодобових небалансів за січень 2020 року позивачем на підставах п.п.13.1, 13.5 Договору, статті 536, частини другої статті 625 ЦК України, частини третьої статті 198 ГК України нараховано відповідачу 7 537 703, 64 грн пені, 1 630 936,77 грн 3% річних, 1 369 625,14 грн інфляційних втрат.

Відповідач має виконувати вимоги, визначені в Кодексі газотранспортної системи, затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2493 з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором (п. 2.5 Договору).

Суб`єкти ринку природного газу, уклавши з оператором газотранспортної системи договір транспортування природного газу та визначивши згідно додатку 1 до Кодексу ГТС, який є невід`ємною частиною такого договору, уповноважених осіб, які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу користувача платформи), - вчинили правочин, який є підставою для виникнення відповідних цивільних прав та обов`язків у сфері транспортування природного газу за наслідком вчинення такими уповноваженими особами користувача платформи дій, спрямованих на замовлення, надання та супроводження послуг транспортування природного газу, в тому числі в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також інших дій передбачених Кодексом ГТС.

Так, відповідно до п. 5 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем відповідно до вимог цього Кодексу та за формами електронного документообігу оператора газотранспортної системи, погодженими з Регулятором на виконання постанови ТКРЕКП від 28.09.2018 № 1134, вносять (шляхом завантаження файлів з накладанням ЕЦП) наступну інформацію:

Форма № 1. Інформація про споживачів, підключених до газорозподільної системи.

Форма № 2. Інформація про попередні та остаточні прогнози відборів/споживання природного газу споживачами, що не вимірюються щодобово, і відбори/споживання природного газу споживачами, що вимірюються щодобово (протягом доби).

Форма № 3. Інформація про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово, та/або щодо яких було змінено режим нарахування відбору/споживання природного газу.

Форма № 4. Інформація про операторів газорозподільних систем (за їх наявності), яким природний газ передається з його газорозподільної системи, з визначенням місць підключення таких операторів та про об`єм/обсяг приймання-передачі природного газу з однієї газорозподільної зони в іншу.

Форма № 5. Інформація про газовидобувні підприємства (за їх наявності), промислові газопроводи яких безпосередньо підключені до газорозподільної системи.

Форма № 8. Інформація про об`єм/обсяг подач природного газу у віртуальній точці входу газорозподільної системи в розрізі газовидобувних підприємств.

Аналогічний обов`язок передбачений п. 2 глави 3 розділу XII Кодексу ГТС, відповідно до якого Оператор газорозподільної системи, суміжне газовидобувне підприємство, газовидобувне підприємство, підключене безпосередньо до газорозподільної системи, оператор газосховищ, оператор установки LNG та прямий споживач надають оператору газотранспортної системи інформацію про подачі та відбори/споживання. що вимірюються протягом доби, не пізніше ніж за одну годину до закінчення строку надання такої інформації оператором газотранспортної системи замовникам послуг транспортування природного газу згідно з пунктом 1 цієї глави. При цьому інформація про добові обсяги подач та відборів/споживання, що вимірюються протягом доби, надається оператору газотранспортної системи не пізніше ніж о 8:00 UTC (10:00 за київським часом) годині для зимового періоду або о 07:00 UTC (10:00 за київським часом) годині для літнього періоду після закінчення газової доби (D). Така інформація повинна надаватись в електронному вигляді через інформаційну платформу за встановленою оператором газотранспортної системи формою, погодженою Регулятором.

Інформацію, яку Операторам ГРМ направляє оператор ГТС:

Форма № 9. Повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які не включені до Реєстру споживачів жодного постачальника/постачальник яких не подав номінацію на точку виходу до ГРМ або така номінація була відхилена оператором ГТС/постачальник яких ініціював припинення їм газопостачання.

Наявність в інформаційній платформі інформації, наданої операторами ГРМ, є підтвердженням вчинення уповноваженими особами оператора газорозподільної системи, які мають право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи), дій, що підтверджують господарські операції із щодобового відбору (споживання) природного газу з газотранспортної системи споживачами в зоні ліцензійної діяльності оператора та/або для власних виробничо-технологічних витрат такого оператора в зазначених обсягах.

Оператор ГТС на підставі даних, що завантажуються до інформаційної платформи користувачами (суб`єктами ринку), та даних з власних ВОГ про обсяги фактично відібрані в точках виходу з ГТС, здійснює комерційне балансування, що відповідно до Кодексу ГТС, полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації.

Оператор газорозподільної системи, будучи обізнаним про обсяги фактично відібрані ним на точці виходу з газотранспортної системи, та завантаживши до інформаційної платформи інформацію (форма № 2, № 3) про розподілені споживачам обсяги (по кодах типу «X» та за наявності в розрізі точок комерційного обліку - кодів типу «Z») через уповноважених осіб - вчиняє правочин, яким по суті підтверджує розраховану різницю між обсягом природного газу, поданим через точку входу до його мережі (що підтверджується підписаними Актами приймання-передачі природного газу на ГРС), та відібраним споживачами в його мережі (що підтверджується завантаженими з накладеним ЕЦП формами № 2, № 3), чим по суті і є небаланс оператора ГРМ.

Розроблені алгоритми, закладені до інформаційної платформи для здійснення алокації та розрахунку небалансу, перевірені та підтверджені Регулятором (підтверджується актом перевірки від 19.04.2019 № 161 розміщеному на сайті НКРЕКП за посиланням https://www.nerc.gov.ua.)

Зазначене, на думку позивача, свідчить про коректність та достовірність розрахунків на інформаційній платформі, на підставі яких оператор ГТС складає односторонній акт врегулювання щодобових небалансів.

Односторонній акт врегулювання щодобових небалансів, в свою чергу, з урахуванням норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2497 від 30.09.2015 «Про затвердження типового договору транспортування природного газу», засвідчує факт здійснення господарської операції з врегулювання щодобових небалансів, що також підтверджується Податковою консультацією Державної фіскальної служби України № 2637-/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 10.06.2019.

Згідно з абз.2 п.2 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС у випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

Небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Плата за добовий небаланс - це сума коштів, яку замовник послуг транспортування сплачує або отримує відповідно до розміру добового небалансу (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом (п. З глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС).

Обсяги небалансу визначаються за процедурою алокації, чим є обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів споживачів) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Таким чином, факт наявності небалансу є правовою підставою для застосування до оператора газорозподільної системи плати за добовий небаланс.

Згідно з п.1 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС замовники послуг транспортування відповідають за збалансованість своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування для мінімізації потреб оператора газотранспортної системи у вчиненні дій із врегулювання небалансів, передбачених цим Кодексом.

Абзацом 2 п. 6 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС передбачено, що якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

У відповідності до пункту 4 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС плата за добовий небаланс має відображати витрати та враховувати вартість вчинення балансуючих дій оператором газотранспортної системи, а також коригування, визначене відповідно до вимог цієї глави.

На підставі остаточних алокацій подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу, у відповідності з пунктом 17 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, оператор газотранспортної системи здійснює розрахунок остаточного обсягу добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за кожну газову добу звітного місяця та визначає його остаточну плату за добовий небаланс за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць.

Згідно з положеннями пункту 2.3. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з транспортування природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16 лютого 2017 року № 201, при провадженні ліцензованої діяльності Оператор повинен, зокрема: здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб (підпункт 24 пункту 2.3. Ліцензійних умов); визначати розмір плати за небаланси замовників, виходячи із обґрунтованих та реальних витрат ліцензіата, пов`язаних із здійсненням балансування, відповідно до правил щодо балансування, прийнятих згідно з вимогами, встановленими Законом України «Про ринок природного газу» (підпункт 43 пункту 2.3. Ліцензійних умов).

Відповідно до пункту 2 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС у випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

Згідно з пунктом 7 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, для розрахунку плати за добовий небаланс для кожного замовника послуг транспортування природного газу, оператор газотранспортної системи множить остаточний обсяг добового небалансу на ціну, що застосовується відповідно до пунктів 8-12 цієї глави.

Позивач зазначає, що у січні 2020 року він здійснював визначення маржинальної ціни на підставі пункту 11 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС таким чином:

- маржинальна ціна придбання визначається шляхом збільшення вартості природного газу, придбаного оператором газотранспортної системи внаслідок отримання послуг балансування за цю газову добу, на величину коригування.

Пунктом 5 глави 1 розділу 1 Кодексу ГТС встановлено, що послуга балансування - послуга, що надається оператору газотранспортної системи на підставі відповідного договору купівлі-продажу природного газу, необхідного для врегулювання короткострокових коливань попиту та пропозицій на природний газ, що не є короткостроковим стандартизованим продуктом.

У відповідності до Закону України «Про публічні закупівлі» позивачем укладено з AT «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - НАК «Нафтогаз України») договори купівлі-продажу природного газу для забезпечення здійснення балансуючих дій від 01.01.2020 № 200100000, від 01.01.2020 № 200100001, від 01.01.2020 № 200100002, від 01.01.2020 № 200100005, від 01.01.2020 № 200100006 (далі - Договори з НАК «Нафтогаз України»), які розміщені за посиланням: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-12-26-001664-c (ID: UA-2019-12-26-001649-с, ID: UA- 2019-12-26-001624-с, ID: UA-2019-12-26-002659-b, ID: UA-2019-12-26-000926-a).

31.01.2020 позивач та AT «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» уклали додаткові угоди (розміщені за адресою: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-12-26-001664-c (ID: UA-2019-12-26-001649-с, ID: UA-2019-12-26-001624-с, ID: UA-2019-12-26-002659-b, Ю: UA-2019-12-26-000926-a) до Договорів з НАК «Нафтогаз України» згідно яких було змінено строк проведення оплати позивачем (до 15.02.2020) та знижено ціну за 1000 куб. м газу для першої газової доби передачі газу з 6 635,00 грн до 5 434,00 грн за 1000 куб.м, без ПДВ, яку має сплатити позивач.

31.01.2020 на виконання вищевказаних договорів позивачем підписано акти приймання-передачі. Крім того отримані обсяги природного газу були оплачені в повному обсязі.

Таким чином, позивач вважає, що ним виконано імперативні приписи частин 1-2 статті 35 Закону України «Про ринок природного газу», пункту 4 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС та на підставі пунктів 7.1., 9.2. Договору № сформовано маржинальні ціни продажу та придбання природного газу в січні 2020 року, виходячи з реальних витрат позивача на придбання природного газу в січні 2020 року, виходячи з фактичної вартості газу, придбаного позивачем за Договорами з НАК «Нафтогаз України».

Між позивачем та відповідачем на підставі наданих послуг та на виконанням умов Договору було підписано акт наданих послуг № 01-2020-/1000120 від 31.01.2020, відповідно до якого відповідач отримав від позивача послугу перевищення замовленої потужності в січні місяці 2020 року. Розмір перевищення замовленої (договірної) потужності згідно вищевказаного акту складає 24 059,29792 тис. куб. м. Наведений акт додатково підтверджує загальний обсяг природного газу, використаний оператором ГРМ у січні 2020 року, який зокрема включає обсяг несплаченого небалансу, вартість якого заявлена до стягнення у даній справі.

Тому, на думку позивача, підписавши зазначений акт відповідач підтвердив обсяги перевищеної замовленої (договірної) потужності, а відповідно і обсяги допущених ним щодобових негативних небалансів. Додатковим підтвердженням обсягів негативних щодобових небалансів, допущених відповідачем, є лист відповідача № 81001-(ЛВнерозбірливо)-9969-0920 від 24.09.2020 - відповідь на депутатське звернення, відповідно до якого відповідач надав інформацію щодо стану розрахунків з позивачем по заборгованості за негативні небаланси та цим підтвердило наявність такої заборгованості (а.с.208-209, т.1).

Враховуючи викладені вище обставини справи, умови Договору № від 04.02.2020 та приписи чинного законодавства України позивач стверджує, що наявні всі правові підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з AT «Київоблгаз» на користь ТОВ «Оператор ГТС України» заборгованість з оплати за негативні щодобові небаланси за січень 2020 року в сумі 73 764 702, 71 грн, а також 7 537 703, 64 грн пені, 1 630 936,77 грн 3% річних, 1 369 625,14 грн інфляційних втрат.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного позивачем в апеляційній скарзі

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі «Трофимчук проти України» no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла наступних висновків.

Враховуючи правову природу укладеного договору транспортування природного газу №108 від 04.02.2020 року, кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом, насамперед, за нормами Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу ГТС, а також положеннями Цивільного та Господарського кодексів України.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Оператор ГТС України» є оператором ГТС, який відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про ринок природного газу» на виключних засадах відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання в належному стані та розвиток, включаючи нове будівництво та реконструкцію ГТС з метою задоволення очікуваного попиту суб`єктів ринку природного газу на послуги транспортування природного газу, враховуючи поступовий розвиток ринку природного газу.

Пунктами 7, 45 ч.1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу; транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої ГТС, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

В силу приписів ч.ч.1, 2 ст. 32 Закону України «Про ринок природного газу», транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор ГТС зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору ГТС встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Оператор ГТС має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.

Регламентом функціонування ГТС України є Кодекс ГТС, затверджений постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015 року, який визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування ГТС України.

Згідно п.4 глави 3 розділу І Кодексу ГТС (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), експлуатацію ГТС здійснює виключно оператор ГТС.

Відповідно до п.2 глави 1 розділу IV Кодексу ГТС, правовідносини між оператором ГТС та оператором установки LNG (оператором газосховища) газовидобувним підприємством (оператором газорозподільної системи) прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2497 від 30.09.2015 року.

Згідно абз.36 п.5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС, договір транспортування - це договір, укладений між оператором ГТС та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор ГТС надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору ГТС вартість отриманих послуг (послуги).

Згідно ч.1 глави 1 Розділу VIII Кодексу ГТС України, одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор ГТС не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом.

Відповідно до Глави 1 розділу І Кодексу ГТС, небалансом є різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з ГТС на точці виходу, що визначається за процедурою алокації.

Згідно абз.2 п.2 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, у випадку, якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

Обсяги небалансу визначаються за процедурою алокації, чим є обсяг природного газу, віднесений оператором ГТС в точках входу/виходу до/з ГТС по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників (п.5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Приписами абз.2 п.6 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС встановлено, що якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора ГТС в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору ГТС плату за добовий небаланс.

Відповідно ст. 35 Закону України «Про ринок природного газу» правила балансування мають відображати реальні потреби газотранспортної системи з урахуванням ресурсів у розпорядженні оператора газотранспортної системи.

Розмір плати за небаланси замовників визначається виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування.

Згідно п.4 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи плата за добовий небаланс має відображати витрати та враховувати вартість вчинення балансуючих дій оператором газотранспортної системи, а також коригування, визначене відповідно до вимог цієї глави.

Для цілей розрахунку плати за добовий небаланс, ціна, що застосовується, визначається як маржинальна ціна продажу та маржинальна ціна придбання природного газу (п.8. гл.6 розділу XIV Кодексу ГТС).

Кодексом ГТС передбачені різні методи розрахунку Оператором ГТС маржинальної ціни продажу та маржинальної ціни придбання природного газу. Від обраного способу визначення маржинальної ціни залежить ціна, яка вказана в актах та рахунку на оплату.

Згідно пункту 1 глави 1 розділу ІV Кодексу ГТС правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором газорозподільної системи щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2497.

Відповідно до п. 1 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС періодом балансування є газова доба (D).

При цьому, пунктом 2 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС передбачено, що при розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги природного газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування (зокрема, й відповідача), переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи.

Згідно п. 4 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС плата за добовий небаланс має відображати витрати та враховувати вартість вчинення балансуючих дій оператором газотранспортної системи, а також коригування, визначене відповідно до вимог цієї глави.

До позовної заяви долучені копії договорів купівлі-продажу природного газу для забезпечення здійснення балансуючих дій від 01.01.2020, укладені між ТОВ «Оператор ГТС» та АТ «НАК «Нафтобаз України»: № 200100002 від 01.01.2020, № 200100005 від 01.01.2020, № 200100000 від 01.01.2020, № 200100001 від 01.01.2020, № 200100006 від 01.01.2020, акти приймання-передачі від 31.01.2020.

Відповідно вищезазначених договорів продавець зобов`язується передати у власність покупцеві протягом січня 2020 року придбаний газ для забезпечення балансуючих дій та інших потреб покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити газ на умовах визначених цим Договором. Також долучені акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2020, складені на підставі вищевказаних договорів купівлі-продажу природного газу; платіжні доручення про перерахування грошових коштів ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на користь АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за придбаний на підставі вищевказаних договорів купівлі-продажу газ.

Пункт 3 Глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС містить імперативну норму, що оператор газотранспортної системи вчиняє балансуючі дії, шляхом купівлі та продажу короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуг балансування.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 22 Закону України «Про ринок природного газу», оператор ГТС зобов`язаний, зокрема, здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського /правління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб.

За змістом ст. 35 цього Закону, правила балансування повинні бути справедливими, недискримінаційними, прозорими та обумовленими об`єктивними чинниками. Такі правила мають відображати реальні потреби ГТС з урахуванням ресурсів у розпорядженні оператора ГТС. Такі правила мають бути засновані на ринкових принципах. Такі правила мають створювати економічні стимули для балансування обсягів закачування і відбору природного газу самими замовниками.

Згідно глави 2 розділу XIII Кодексу ГТС, замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор ГТС вчиняє дії з врегулювання добового небалансу виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування ГТС в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

Відповідно до п. 3 розділу XIII Кодексу ГТС, якщо існує загроза цілісності ГТС, оператор ГТС вживає таких заходів:

- купівлю-продаж природного газу за короткостроковими договорами в точці, в якій відбувається передача природного газу, а в разі відсутності такої можливості - за конкурсною процедурою та за ринковими цінами;

- регулювання обсягу надходження газу в газотранспортну систему (точки входу та/або виходу) у випадках, передбачених Національним планом дій та цим Кодексом;

- регулювання обсягу природного газу, який знаходиться в газотранспортній системі;

- регулювання обсягу природного газу, який зберігається у газосховищах, які знаходяться в .правлінні оператора ГТС.

Згідно п. 3 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, оператор ГТС вчиняє балансуючі дії шляхом купівлі та продажу короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуг балансування.

Під час здійснення балансуючих дій оператор ГТС враховує: власну оцінку попиту на природний газ за газову добу або протягом газової доби, щодо якої здійснюється(-ються) балансуюча(-і) дія(-ї); інформацію про номінації, алокації та виміряні потоки природного газу; тиск природного газу в газотранспортній системі.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що при встановленні факту наявності чи відсутності врегулювання оператором ГТС добового небалансу та підстав для оплати заявлених вимог, необхідно виходити із доказів, які свідчитимуть про відхилення у функціонуванні ГТС від її звичайного рівня (загроза цілісності ГТС); доказів, які дії були вчинені оператором ГТС з врегулювання небалансу (вчинення балансуючих дій); залежно від результатів вчинення балансуючих дій, оператор ГТС виставляє рахунки за врегулювання небалансів до оплати.

Колегія суддів зазначає, що ТОВ «Оператор ГТС України» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з оплати за щодобові негативні небаланси січня 2020 року та стягнення з відповідача 73 764 702, 71 грн заборгованості, 7 537 703, 64 грн пені, 1 630 936,77 грн 3% річних, 1 369 625,14 грн інфляційних втрат та 735 700,00 грн судового збору.

Позовні вимоги обгрунтовувались тим, що АТ «Київоблгаз» неналежним чином виконувало свої зобов`язання зі своєчасної оплати негативних щодобових небалансів за Договором транспортування природного газу від 04.02.2020 № , укладеним між ТОВ «Оператор ГТС України» (Оператор) та АТ «Київоблгаз» (Замовник).

Зокрема, Позивач наголошував, що за січень 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів Відповідача на загальну суму 73 764 702, 71 грн, які, як зазначив в подальшому позивач, були сплачені АТ «Київоблгаз» вже під час судового розгляду.

На підтвердження заявлених позовних вимог ТОВ «Оператор ГТС України» було надано разом із позовною заявою належні, достатні та вірогідні докази, які є аналогічними тим, які були подані по справі № 918/686/21, в якій Верховним Судом у постанові від 03.11.2023 викладено правові висновки, які в повному обсязі є релевантними до даної справи № 911/2908/20. Зокрема:

1) розрахунок суми основного боргу за добовий небаланс природного газу (січень 2020 року), розрахунок 3 % та пені від заборгованості за добовий небаланс природного газу (січень 2020 року) та розрахунок суми, на яку збільшилася сума основного боргу за добовий небаланс природного газу (січень 2020 року) внаслідок інфляційних процесів. Дані розрахунки було складено станом на 28.09.2020;

2) договір транспортування природного газу від 04.02.2020 № , укладений між ТОВ «Оператор ГТС України» (Оператор) та АТ «Київоблгаз» (Замовник);

3) форми №№ 2-4, завантажені Відповідачем до інформаційної платформи Оператора ГТС, які підтверджують дані щодо остаточних алокацій обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи за січень 2020 року (форми №№ 2-3) та інформація про операторів газорозподільних систем, яким природний газ передається з газорозподільної системи АТ «Київоблгаз» з визначенням місць підключення таких операторів, та про об`єм/обсяг приймання-передачі природного газу з однієї газорозподільної зони в іншу (тобто, інформація, про, зокрема, перетоки об`ємів природного газу між АТ «Київоблгаз» та іншими операторами ГРМ, які враховуються при визначенні обсягів негативного щодобового небалансу);

4) акти приймання-передачі природного газу, якими підтверджується факт передачі Відповідачу вказаних в актах обсягів природного газу та обсяг природного газу, який фактично надійшов з газотранспортної системи в газорозподільну систему Відповідача;

5) акти врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць січень 2020 року, які підтверджують щодобові обсяги небалансів АТ «Київоблгаз», а також ціни, за якими Оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

6) акти наданих послуг, підписаним Оператором ГТС та АТ «Київоблгаз» щодо послуги перевищення замовленої (договірної) потужності в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за січень 2020 року, додатково підтверджуються небаланси природного газу за січень 2020 року;

7) довідки №№ 1, 3 про добові небаланси підтверджуються щодобові небаланси Відповідача за січень 2020 року (в цих розрахунках Оператор ГТС фактично перевів дані Відповідача з Форм №№ 2, 3, актів приймання-передачі газу та реєстру файлів у зручну для аналізу форму);

8) договори купівлі-продажу природного газу з додатковими угодами, укладеними між ТОВ «Оператор ГТС України» та «Нафтогазом», акти приймання-передачі природного газу, якими підтверджується вчинення Оператором ГТС балансуючих дій шляхом використання послуг балансування;

9) копії довідки банку разом з реєстром платежів.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції ТОВ «Оператор ГТС України» було

подано до суду пояснення, а в апеляційній скарзі підтверджено, що станом на момент прийняття оскаржуваного рішення, основний борг АТ «Київоблгаз» перед ТОВ «Оператор ГТС України» з оплати негативних щодобових небалансів за січень 2020 року був сплачений.

Відповідачем підтверджено сплату заявленої до стягнення основної заборгованості до прийняття судом рішення, що оскаржується.

Проте, місцевим господарським судом, без врахування вищевказаних обставин, оскаржуваним рішенням без належних підстав було відмовлено у задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, що підтверджується правовими висновками Верховного Суду, неодноразово викладеними у постановах, в тому числі викладеним у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.08.2022 у справі № 921/184/21, від 03.11.2023 у справі № 918/686/21 у постановах колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.06.2022 у справі № 906/252/21, від 18.04.2023 у справі № 911/3195/21, від 15.06.2023 у справі № 922/3304/21, та інших, договір транспортування природного газу за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

У відповідності до пункту 1 глави 1 розділу VIII та Кодексу газотранспортної системи

(далі - Кодекс ГТС) складовими послуги транспортування природного газу, які здійснюються виключно на підставі договору транспортування, є:

- одержання доступу до потужності,

- надання послуг із транспортування,

- вчинення дій з врегулювання добового небалансу.

Формуючи зазначену правову позицію та вказуючи на те, що надання послуг за договором, може включати в себе ту чи іншу з перелічених вище послуг, Верховний Суд імперативно вказав на те, що послуга надання доступу до потужності та/або послуга транспортування та/або послуга балансування (врегулювання позитивного/ негативного небалансів), не є взаємопов`язаними, а відтак надання Оператором ГТС тієї чи іншої послуги безумовно не залежать одна від одної.

Разом із позовною заявою про стягнення заборгованості з оплати за щодобові негативні щодобові небаланси січня 2020 року та поясненнями у справі Оператор ГТС України, серед іншого, надавав документи, системний аналіз змісту яких дає змогу як встановити, яким саме чином Оператором ГТС було обраховано суму основного боргу за добовий небаланс природного газу (січень 2020 року), так і які саме оплати та зарахування було враховано Оператором ГТС саме на погашення заборгованості з оплати добового небалансу природного газу за січень 2020 року.

Слід також враховувати, що відповідач усвідомлює і знає про вказані вище складові послуги транспортування природного газу, а також беззаперечно знає, що кожна із цих послуг оплачується окремо.

Проте, відповідач, заперечуючи проти позову з підстав ненастання строку для оплати, проводить оплату щодобових негативних небалансів за спірний період.

Щодо проведених позивачем нарахувань пені, інфляційних втрат та 3 % річних колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначено вище, детальний аналіз розрахунку суми основного боргу, складений станом на дату прийняття оскаржуваного рішення, дає змогу однозначно встановити, яким саме чином Оператором ГТС було обраховано суму основного боргу за добовий небаланс природного газу (січень 2020 року) та які саме, в тому числі за які дати, оплати та зарахування на підставі заяв про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог було враховано Оператором ГТС саме на погашення заборгованості з оплати добового небалансу природного газу за січень 2020 року.

Разом із позовною заявою Оператором ГТС було надано як розрахунок суми основного боргу за добовий небаланс природного газу (січень 2020 року), так і розрахунок 3 % та пені від заборгованості за добовий небаланс природного газу (січень 2020 року) та розрахунок суми, на яку збільшилася сума основного боргу за добовий небаланс природного газу (січень 2020 року) внаслідок інфляційних процесів, складені станом на 29.09.2020.

Із даних розрахунків можна чітко та однозначно встановити із врахуванням якого саме розміру заборгованості за добовий небаланс природного газу за газовий місяць січень 2020 року )та за які саме періоди було нараховано Позивачем пеню, інфляційні втрати та 3 % річних.

При цьому надані разом із позовною заявою розрахунки 3 % та пені від заборгованості за добовий небаланс природного газу (січень 2020 року) та суми, на яку збільшилася сума основного боргу за добовий небаланс природного газу (січень 2020 року) внаслідок інфляційних процесів, є вірними.

Верховний Суд неодноразово у своїх постановах звертав увагу на те, що з огляду на вимоги статей 79, 86 ГПК господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми 3% річних, інфляційних втрат та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Протягом часу розгляду справи № 911/2908/20 Верховним Судом сформовано правові висновки стосовно застосування норм права до спірних правовідносин в подібних справах, які викладені у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.11.2023 по справі №918/686/21.

Правові висновки Об`єднаної палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03.11.2023 у справі №918/686/21, є в повному обсязі релевантними до даної справи №911/2908/20.

Згідно з висновками Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі у постанові від 03.11.2023 року № 918/686/21 в частині стосовно врегулювання щодобових негативних небалансів:

1) Оператор ГТС здійснює розрахунок остаточних обсягів щодобових небалансів за кожну газову добу звітного місяця та визначає остаточну плату за такі небаланси за кожну добу і сумарно за місяць на підставі співставлення остаточних алокацій подач/відборів природного газу до/з системи ГТС (пп. 237-238 постанови);

2) Остаточні алокації, на підставі яких Оператор ГТС визначає обсяг щодобових небалансів, фактично формуються на підставі даних, поданих замовником послуг транспортування до інформаційної платформи (п. 249 постанови);

3) При вирішенні даних спорів необхідно брати до уваги звіти форми №8в, які подаються операторами газорозподільної системи до Регулятора (НКРЕКП). В цих звітах оператори визначають обсяги природного газу, відібраного з ГТС (п. 218, п.240 постанови);

4) Умовою для виникнення у замовника послуг транспортування обов`язку з оплати Оператору ГТС вартості добового небалансу є наявність у нього негативного небалансу (тобто якщо має місце перевищення обсягів відібраного замовником природного газу з ГТС над обсягами переданого природного газу) (п. 270 постанови);

5) Достатньою підставою оплати послуг комерційного балансування за законом та договором є існування негативного небалансу за газову добу, який доводиться алокаціями (звітами), складеними оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником (п. 271 постанови);

6) Оплата послуг балансування має бути здійснена замовником у разі надсилання оператором ГТС такому замовнику акта, рахунку на оплату, звіту по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (п. 273 постанови).

7) в п. 275 постанови ОП КГС окремо підкреслила, що у такій категорії справ, незалежно від того, здійснюється місячне чи добове балансування, а також яка саме редакція Кодексу ГТС застосовується до спірних відносин, позивач (Оператор ГТС) не повинен доводити: існування загрози цілісності ГТС; наявності в нього ресурсу природного газу саме для врегулювання небалансів відповідача; факт понесення реальних витрат на врегулювання небалансів саме відповідача, зокрема й факт купівлі-продажу оператором ГТС короткострокових стандартизованих продуктів.

Верховний Суд у наведеній постанові констатував обґрунтованість позовних вимог Оператора ГТС про стягнення плати за негативні небаланси (аналогічні вимоги як у цій справі).

Наведені висновки Верховного Суду по справі № 918/686/21 були зроблені і ґрунтувались на аналогічних доказах, які містяться і в матеріалах даної справи № 911/2908/20.

Отже, судом першої інстанції хибно застосовано положення розділу Х111 та розділу Х1У Кодексу ГТС, зазначаючи про те, що балансування газотранспортної системи України здійснюється лише в разі існування реальної загрози цілісності газотранспортної системи; безпідставно ототожнено різні за своєю суттю послуги такі як балансування газотранспортної системи України та врегулювання добових небалансів замовників послуг транспортування природного газу; не взято до уваги, що факт відібрання відповідачем з газотранспортної системи України природного газу без належних на те правових підстав жодним чином не залежить від факту існування загрози цілісності ГТС; обов`язок відповідача оплатити вартість безпідставно відібраного газу жодним чином не залежить від факту існування загрози цілісності ГТС, а виникає з договірних зобов`язань, в даному випадку з договору транспортування природного газу № від 04.02.2020; оскільки на підставі інформації, наданої самим відповідачем, оператор встановив наявність негативного добового небалансу, у відповідача виник обов`язок з купівлі газу в Оператора в обсязі такого негативного небалансу. Будь-яких додаткових вимог для врегулювання добового небалансу (наявність загрози цілісності чи відхилення показників функціонування системи) Кодекс ГТС не визначає; безпідставно залишено поза увагою п.4 глави 1, п.5 глави 4 розділу 1У, п.2 глави 3 розділу Х11, п.1 глави 1, п.2,6 глави 6 розділу Х1У Кодексу ГТС, якими встановлено, що відповідач самостійно надає інформацію щодо обсягів відібраного/закачаного газу з газотранспортної системи.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Позивачем доведено належними та допустимими доказами, а відповідачем підтверджено сплату заборгованості в розмірі 73 764 702, 71 грн, що є підставою для закриття провадження у справі в цій частині на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Частиною 1 статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

Штрафними санкціями згідно з частиною 1 статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язань з оплати щодобових небалансів за січень 2020 року позивачем на підставах п.п.13.1, 13.5 Договору, статті 536, частини другої статті 625 ЦК України, частини третьої статті 198 ГК України нараховано відповідачу 7 537 703, 64 грн пені, 1 630 936,77 грн 3% річних, 1 369 625,14 грн інфляційних втрат.

Відповідачем не спростовано належними, допустимими та достовірними доказами наявність правових підстав для нарахування та стягнення пені, 3% річних а інфляційних втрат, розмір яких доведений позивачем, а відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 233 ГК України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із покупця надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для покупця і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Отже, відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки розміру збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства також мають значення для вирішення питання про зменшення штрафних санкцій.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Саме лише посилання відповідача на те, що наявне порушення грошового зобов`язання, не може бути прийнято судом, оскільки одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, а не отримання доходу за рахунок таких нарахувань.

Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі ст. 3 Цивільного кодексу України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів не вбачає правових підстав для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені та інфляційних втрат та відмови у задоволенні 3 % річних.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доводи апелянта знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про не обґрунтованість викладених в оскаржуваному рішенні висновків суду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Інші доводи та міркування учасників судового процесу обґрунтовано не досліджувались апеляційним судом з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє часткове підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом апеляційної інстанції, наявні підстави для закриття провадження у справі в частині стягнення 73 764 702, 71 грн заборгованості, та підстави для стягнення з відповідача 7 537 703, 64 грн пені, 1 630 936,77 грн 3% річних, 1 369 625,14 грн інфляційних втрат.

Судові витрати за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги у зв`язку з її задоволенням на підставі ст.129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду Київської області від 13.01.2022 у справі №911/2908/20 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 13.01.2022 у справі №911/2908/20 скасувати.

3. Провадження у справі в частині стягнення 73 764 702, 71 грн. заборгованості закрити.

4. Позов задовольнити.

5. Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (08150, Київська обл., Фастівський р-н, м. Боярка, вул. Шевченка, 178, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, просп. Любомира Гузара, 44, ) 7 537 703, 64 грн пені, 1 630 936,77 грн 3% річних, 1 369 625,14 грн інфляційних втрат, 735 700,00 грн судового збору за подання позовної заяви.

6. Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (08150, Київська обл., Фастівський р-н, м. Боярка, вул. Шевченка, 178, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, просп. Любомира Гузара, 44, ) 137 943,75 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Доручити Господарському суду Київської області видати накази.

8. Матеріали справи №911/2908/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді О.О. Хрипун

А.О. Мальченко