ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.12.2025 Справа № 914/2000/19

За заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Агробудсервіс», Львівська обл., с. Тростянець
про:відстрочення виконання судових рішень
у справі:№914/2000/19
за позовом:Заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі: позивача-1: Державної екологічної інспекції у Львівській області, м. Львів позивача-2: Миколаївської міської ради, Львівська обл., м. Миколаїв
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудсервіс», Львівська обл., с. Тростянець
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», м. Київ, в особі філії «Стрийське лісове господарство», Львівська обл., с. Лотатники
про:стягнення збитків завданих державі внаслідок незаконного видобутку надр
Головуючий суддя Крупник Р.В. Судді Ділай У.І., Горецька З.В. Секретар Зусько І.С.
Представники учасників справи:
прокурор:Дмитришин Ю.М.;
від позивача-1:Попадюк С.В. представник;
від позивача-2:не з`явився;
від відповідача:Дзіговська І.І. представниця;
від третьої особи:не з`явився.

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.06.2025 у справі №914/2000/19 частково задоволено позовні вимоги заступника прокурора Львівської області (надалі Прокурор) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області та Миколаївської міської ради (надалі Міська рада) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудсервіс» (надалі ТОВ «Агробудсервіс»), стягнуто з ТОВ «Агробудсервіс» на користь Миколаївської міської ради 16 128 000,00 грн. збитків завданих державі внаслідок незаконного видобутку надр, стягнуто з ТОВ «Агробудсервіс» в дохід Державного бюджету України 241 920,00 грн. судового збору, в решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 05.11.2025, серед іншого, задоволено апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури б/н від 17.07.25 (вх. №01-05/2246/25 від 18.07.25), скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 23.06.2025 у частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ТОВ «Агробудсервіс» 24 192 000,00 грн. і ухвалено у цій частині нове рішення, яким стягнуто з ТОВ «Агробудсервіс» на користь Міської ради 24 192 000,00 грн. збитків завданих державі внаслідок незаконного видобутку надр, стягнуто з ТОВ «Агробудсервіс» на користь Львівської обласної прокуратури 362 880,00 грн. судового збору сплаченого за подання позовної заяви, а також 544 320,00 грн. судового збору сплаченого за апеляційної скарги.

05.12.2025 на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 23.06.2025 та постанови Західного апеляційного суду Львівської області від 05.11.2025 судом видано накази на примусове виконання судових рішень.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агробудсервіс» оскаржило рішення судів першої та апеляційної інстанцій до Верховного Суду. Так, ухвалою Верховного Суду від 08.12.2025 відкрито касаційне провадження, призначено касаційну скаргу до розгляду на 20.01.2026.

Також, 05.12.2025 ТОВ «Агробудсервіс» звернулось до Господарського суду Львівської області із заявою про відстрочення виконання судових рішень у справі №914/2000/19 на один рік (вх. №5253/25 від 05.12.2025).

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючої судді Іванчук С.В. проведено повторний автоматизований розподіл справи та передано справу на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Манюка П.Т., суддів Ділай У.І. та Горецької З.В.

Ухвалою від 08.12.2025 прийнято заяву про відстрочення виконання рішення до розгляду, судове засідання призначено на 17.12.2025.

16.12.2025 розпорядженням керівника апарату Господарського суду Львівської області №290 доручено провести повторний авторозподіл заяви про відстрочення виконання рішення, поданої у межах справи №914/2000/19, оскільки Указом Президента України №944/2025 від 13.12.2025 суддю Манюка П.Т. призначено на посаду судді Західного апеляційного господарського суду.

Згідно із протоколом повторного авторозподілу від 16.12.2025 заяву про відстрочення виконання рішення, подану у межах справи №914/2000/19, передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Крупника Р.В. та суддів Ділай У.І. і Горецької З.В.

Ухвалою від 17.12.2025 прийнято до розгляду заяву ТОВ «Агробудсервіс» про відстрочення виконання рішення, судове засідання з розгляду заяви призначено на 29.12.2025.

Прокурор та представник Державної екологічної інспекції у Львівській області з`явилися у судове засідання 29.12.2025, просили відмовити у задоволенні заяви відповідача.

Представниця відповідача також з`явилася у судове засідання 29.12.2025, просила відстрочити виконання судових рішень у справі.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Доводи ТОВ «Агробудсервіс».

У заяві про відстрочення виконання судових рішень заявник посилається на таке:

1) Внаслідок можливого скасування судових рішень Верховним Судом існуватиме ймовірність утруднення повторного розгляду справи або неможливість здійснення повороту виконання рішень. Зокрема, відповідачу потрібно буде витратити значну кількість сил і часу для того, щоб повернути суму сплачених збитків. При цьому, відповідачу не можна буде повернути суму виконавчого збору, перерахованого у межах виконавчого провадження, в порядку повороту виконання рішення.

2) Відповідача визнано критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, а також для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань в особливий період. В умовах воєнного стану відповідач залишається сумлінним та системним платником податків, здійснюючи щорічну сплату до бюджетів усіх рівнів у значному обсязі, він не має заборгованості з обов`язкових платежів до бюджету та фондів, а також забезпечує стабільно високий рівень заробітної плати працівників, яка перевищує середні показники по регіону, що свідчить про його прозору та соціально відповідальну діяльність, яка вносить вагомий внесок у фінансову стабільність держави та підтримку економіки України.

3) Відповідач продовжує виконувати роботи, забезпечує реалізацію державних проєктів, спрямованих на підтримання критичної інфраструктури, активно долучається до зміцнення обороноздатності держави, використовуючи власні резервні ресурси, незважаючи на значну заборгованість суб`єктів господарювання перед ним, яка встановлена судовими рішеннями у справах №914/2184/24, №914/3708/23 (914/1647/24), №914/3708/23 (914/1659/24).

4) Негайне виконання рішень може завдати значної шкоди, негативно вплинути на майновий стан заявника та призвести до інших негативних наслідків, які не можна буде виправити. Так, воно матиме вкрай негативні наслідки для працівників товариства, яких станом на 04.12.2025 працевлаштовано у кількості 77 осіб, оскільки в умовах воєнного стану за відсутності належного фінансування це може призвести до банкрутства товариства, а відтак до призупинення виплати заробітної та інших виплат. Крім того, воно обмежить рух коштів товариства, що суттєво ускладнить можливість виконання зобов`язань за державними контрактами, перед іншими учасниками ринку, призведе до пред`явлення позовів до ТОВ «Агробудсервіс», зменшить надходження до бюджету та утруднить виконання податкових зобов`язань, що в складний для держави час є недопустимим.

5) Відповідач на постійній основі передає будівельні матеріали, гуманітарну допомогу для потреб Збройних Сил України та відновлення інфраструктури.

6) Справа має значний суспільний інтерес, оскільки її результат може вплинути на соціальну стабільність регіону, реалізацію суспільно важливих програм, відновлення об`єктів критичної інфраструктури та підтримку оборонного сектору. Водночас, вона важлива і для відповідача, оскільки безпосередньо стосується можливості подальшої реалізації його діяльності в інтересах працівників, громади, держави та суспільства.

Враховуючи викладене, відповідач переконаний, що покладення на нього надмірного фінансового тягаря у вигляді стягнення збитків є необґрунтованим і таким, що суперечитиме принципам справедливості, добросовісності та пропорційності та створить ризик обмеження його діяльності як суб`єкта, який відіграє системоутворюючу роль у сфері інфраструктурного відновлення та оборонного забезпечення держави, що в умовах воєнного стану є недопустимим. Відтак, просить відстрочити виконання судових рішень у справі №914/2000/19 на 12 місяців.

Доводи прокурора.

Прокурор заперечив проти задоволення заяви ТОВ «Агробудсервіс», посилаючись на те, що заявником не доведено неможливості виконання судових рішень у справі. Навпаки, ним надано докази наявності у нього грошових коштів для виконання таких рішень. Віднесення ТОВ «Агробудсервіс» до критично важливих підприємств для функціонування економіки не є підставою для відстрочки виконання судових рішень та може слугувати підставою для їх розстрочення. До того ж, товариство не знаходиться на території ведення бойових дій, а отже функціонує у звичному режимі.

На переконання прокурора, надання відстрочки виконання судових рішень не стимулюватиме процедуру погашення заборгованості й порушуватиме майнові інтереси стягувача, внаслідок надзвичайно тривалого перенесення терміну виконання зобов`язання та враховуючи стрімкі інфляційні процеси в державі.

Доводи позивачів та третьої особи.

Позивачі та третя особа не подавали до суду письмових пояснень чи заперечень з приводу заяви відповідача про відстрочення виконання судових рішень.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до статті 1291 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями частин 1, 2 статті 18 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З матеріалів справи вбачається, що судовими рішеннями у справі №914/2000/19 стягнуто із ТОВ «Агробудсервіс» суму у загальному розмірі 41 469 120,00 грн., з яких 40 320000,00 грн. збитки завдані державі внаслідок незаконного видобутку надр, 1 149 120,00 грн. судовий збір.

Згідно із частиною 1 статті 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

На виконання судових рішень у справі №914/2000/19 судом видано відповідні накази.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення №18-рп/2012 від 13.12.2012).

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили підлягає безумовному виконанню у визначеному законодавством порядку та строки. У той же ж час, у виключних випадках суд, за наявності обґрунтованих обставин, може відстрочити таке виконання.

Так, згідно із частинами 1, 3, 4 статті 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У постанові Верховного Суду від 02.10.2024 у справі №914/1663/23 вказано, що відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на інший строк, який визначається господарським судом. Її підставою можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Відстрочення виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду (судова дискреція або «суддівський розсуд»), яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав. При вирішенні питання про відстрочку виконання судового рішення враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Норми чинного господарського процесуального законодавства не містять вичерпного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення суду чи ускладнюють його виконання. Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки (розстрочки) виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування. Тобто особа, яка подала заяву про відстрочку (розстрочку) виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення у даній справі або роблять таке виконання неможливим.

Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Відстрочення виконання судового рішення не повинно сприяти ухиленню від його виконання та впливати на фінансовий стан позивача.

Відстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог стягувача. Вона лише надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для них обох, а саме: для боржника загроза неможливості подальшого виконання своїх зобов`язань та припинення своєї господарської діяльності, а для стягувача загроза можливості неотримання одразу протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів внаслідок переходу боржника у стан неплатоспроможності.

Врахувавши доводи відповідача, дослідивши надані ним докази, а також проаналізувавши заперечення прокурора, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ТОВ «Агробудсервіс».

Суд виходить із того, що стягувана із відповідача сума грошових коштів є значною та становить майже сорок один з половиною мільйонів гривень, а тому виконання судових рішень одразу після набрання ними законної сили може не відбутися в силу відсутності у відповідача достатніх фінансових ресурсів для цього. У результаті, стягнення грошових коштів може значно розтягнутися у часі, що негативно позначиться на стягувачах та створить проблеми у повсякденному функціонуванні ТОВ «Агробудсервіс», робота якого може бути заблокована. Вказане, у свою чергу, лише посилюватиме проблеми зі своєчасністю виконання судових рішень.

Суд переконаний, що саме завдяки відстрочці уможливиться реальне та належне виконання судових рішень, оскільки відповідач буде певний проміжок часу продовжувати свою господарську діяльність у звичному режимі. Завдяки тому, що його робота не буде заблокована через необхідність одноразової сплати великої суми грошових коштів, у ТОВ «Агробудсервіс» з`явиться реальна можливість для того, щоб акумулювати дохід, необхідний для сплати 41 469 120,00 грн. та, відповідно, не допустити у подальшому затягування виконання судових рішень.

Поза увагою суду не залишається те, що у справах №914/2183/25, №914/2184/25, №914/3708/23(914/1647/24), №914/3708/23(914/1659/24) на користь відповідача стягнуто суму у загальному розмірі 2 006 600,51 грн. (Т.10; а.с. 12-20), які станом на момент постановлення цієї ухвали не виконано.

Щодо відсутності у Єдиному реєстрі боржників відомостей про ТОВ «Агробудсервіс» (Т.10; а.с. 37), відсутності у відповідача заборгованості перед державою з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, у липні 2024 року та лютому 2025 року, а також того, що він систематично виплачує заробітну плату своїм працівникам та виконує податкові зобов`язання (Т.10; а.с. 24-32), то відповідні обставини не свідчать про можливість одномоментного виконання відповідачем судових рішень. Натомість, вони переконливо вказують на добросовісність ТОВ «Агробудсервіс» в частині виконання судових рішень у справі №914/2000/19 та задоволення інтересів стягувачів.

Задовольняючи заяву відповідача, суд враховує і те, що відповідач оскаржив судові рішення, про відстрочення виконання яких він просить, у касаційному порядку, а Верховним Судом було відкрито касаційне провадження та призначено касаційну скаргу до розгляду у судовому засіданні. Вказане може призвести до перегляду відповідних судових рішень та, відповідно, вплинути на необхідність їх виконання.

Що стосується дотримання балансу інтересів сторін, то слід врахувати, що Міська рада, на користь якої було стягнуто суму збитків завданих державі внаслідок незаконного видобутку надр, не висловлювала жодних заперечень з приводу заяви відповідача та не забезпечила явку повноважного представника у судове засідання 29.12.2025. Проти відстрочення виконання рішення виступає прокурор, який переконаний, що це призведе до порушення балансу інтересів сторін, та Державна екологічна інспекція у Львівській області, на користь якої не стягувалося жодних коштів за результатами розгляду справи.

Суд зазначає, що одномоментне виконання судових рішень негативно позначитися на нормальному функціонуванні ТОВ «Агробудсервіс», вплинувши на його здатність виконувати господарські зобов`язання перед контрагентами та виплачувати заробітну плату значній кількості працівників. Так, судом встановлено, що у відповідача працевлаштовано понад 70 працівників, що вбачається із документа «Інформація з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про осіб, які перебувають у трудових або цивільно-правових відносинах з ТОВ «Агробудсервіс» станом на 20.11.2025» та прослідковується зі змісту податкової звітності відповідача (Т.10; а.с. 21, 24-32).

Важливим є і те, що діяльність відповідача є критично важливою в умовах впровадженого на усій території України та дійсного станом на дату постановлення цієї ухвали воєнного стану. Зі змісту розпорядження Львівської військової обласної адміністрації №175/0/5-25ВА від 27.02.2025 вбачається, що ТОВ «Агробудсервіс» надано статус підприємства критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період (Т.10; а.с. 8-11). Відтак, одномоментне стягнення 41 469 120,00 грн. негативно вплине не лише на роботу самого підприємства, але й відобразиться на національній економіці. Забезпечення безперебійного функціонування останньої має визначальне значення в умовах військової агресії держави-агресорки, оскільки напряму впливає на обороноздатність України.

Не залишається поза увагою і те, що ТОВ «Агробудсервіс» вживає активні дії із фінансової та матеріальної допомоги Збройним Силам України й благодійним фондам (Т.10; а.с. 33-36).

Отже, відстрочення забезпечить реальне виконання відповідачем судових рішень без негативного впливу на вітчизняну економіку в цілому та роботу підприємства зокрема, попередить виникнення у відповідача боргів із заробітної плати та перед контрагентами, тобто дозволить досягти мети виконання судового рішення з дотриманням балансу інтересів обох сторін (співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора).

Що стосується інтересів стягувачів, то суд вважає за правильне забезпечити дотримання їх інтересів через визначення більш стислих термінів відстрочення виконання судових рішень у справі №914/2000/19.

Відповідно до частини 5 статті 331 ГПК України відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частина 5 статті 331 ГПК України).

У цій справі відстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 23.06.2025 можливе до 23.06.2026, а постанови Західного апеляційного господарського суду від 05.11.2025 до 05.11.2026.

Враховуючи обставини справи, співмірним, обґрунтованим та таким, що відповідатиме принципу справедливості буде відстрочити виконання обох судових рішень до 29.05.2026.

За таких умов фактичний строк відстрочення виконання кожного із судових рішень становитиме: для рішення суду першої інстанції 11 місяців та 6 днів, а для постанови суду апеляційної інстанції 6 місяців та 24 дні. При цьому, суд звертає увагу на те, що реальна необхідність виконання обох судових рішень виникла виключно після набрання законної сили постанови Західного апеляційного господарського суду, а тому період очікування позивача на фактичне виконання судових рішень є незначним та не створить для нього надмірного й непропорційного обмеження прав та законних інтересів.

Таким чином, заява відповідача про відстрочення виконання судових рішень підлягає частковому задоволенню судом.

Керуючись статтями 12, 42, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудсервіс» про відстрочення виконання судових рішень задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 23.06.2025 у справі №914/2000/19, а також постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.11.2025 у справі №914/2000/19 до 29.05.2026 включно.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 254-257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі.

Повну ухвалу складено та підписано 05.01.2026.

Головуючий суддя Крупник Р.В.

Суддя Горецька З.В.

Суддя Ділай У.І.