ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2025 року м.Дніпро Справа № 904/4274/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),

суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.

при секретарі судового засідання Карпенко А.С.

Представники сторін:

від позивача: Загрійчук Дарія Костянтинівна (в залі суду) - від ТОВ «ВЕСТАШЛЯХБУД» - адвокат, ордер серія АЕ №1346620 від 03.01.2019р.

від відповідача: Домбровська Євгенія Василівна (в залі суду) - від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Криворізької філії - адвокат, довіреність № б/н від 08.01.2025р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2025 (суддя Панна С.П. Повне рішення складено 06.02.2025р.) у справі №904/4274/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТАШЛЯХБУД", 50045, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Урожайна, 1,

до Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ", 50051, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, просп. Металургів, 1,

про скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСТАШЛЯХБУД" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" про визнання недійсним та скасування рішення комісії Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" з розгляду Акта про порушення № KR 98 від 04.07.2024 року про донарахування необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості згідно пункту 4.1 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем за період з 01.07.2024 по 09.07.2024 тривалістю 194,5 годин за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання з урахуванням цілодобового режиму роботи згідно додатку 4 до Типового договору розподілу природного газу у обсязі 234 012,94 м3 на суму 3 963 041,90 грн., оформленого Актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 23.08.2024р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено вимоги пункту 7 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а саме: представниками відповідача не виконано жодних дій щодо забезпечення усунення виявленого порушення на дату складання акта про порушення, не зазначено підстави неможливості усунення виявленого порушення на дату складання акта про порушення. Позивач зазначає, що представники відповідача зобов`язані були скласти акт про усунення порушення та скласти акт про припинення газопостачання, а також порушено норми пункту 9 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем в частині затвердження остаточного складу комісії з розгляду актів про порушення.

Позивач зазначає про неправомірний перерахунок Криворізькою філією ТОВ "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" обсягу природного газу, спожитого ТОВ "ВЕСТАШЛЯХБУД" в період з 01.07.2024 по 09.07.2024 (донараховано - 234 012,94 м3), оскільки за відсутності пошкодження лічильника, пропущення строку періодичної повірки лічильника газу з вини споживача або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, та за наявності справного обчислювача (коректора) об`єму газу, який не містить зареєстрованих та зафіксованих у звітах повідомлень про роботу лічильника газу у позаштатному режимі, несправність лічильника внаслідок його невідповідності нормативним документам у сфері метрології, встановлена за результатами позачергової або експертної повірки, не є підставою для перерахунку споживачу об`єму розподіленого (спожитого) природного газу відповідно до п. 4.1 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем.

Крім того, позивач зазначає, що доведення наявності ознак роботи комерційного ВОГ чи його складових у позаштатному режимі покладається на відповідача шляхом фіксації їх у відповідному акті про порушення, складеному відповідно до вимог розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем. Довідка про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 39-1-7/00001-20240710 від 10.07.2024 року не може бути належним доказом наявності підстав для прийняття Комісією оспорюваного рішення.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2025 року у справі № 904/4274/24 позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано недійсним та скасовано рішення Комісії КРИВОРІЗЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" з розгляду Акта про порушення № KR 98 від 04.07.2024 року про донарахування необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості згідно пункту 4.1 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем за період з 01.07.2024 по 09.07.2024 тривалістю 194,5 годин за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання з урахуванням цілодобового режиму роботи згідно додатку 4 до Типового договору розподілу природного газу у обсязі 234 012,94 м3 на суму 3 963 041,90 грн., оформленого Актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 23.08.2024 року. Стягнуто з КРИВОРІЗЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕСТАШЛЯХБУД" витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що правовідносини сторін виникли з договору розподілу природного газу, що підтверджено підписаною заявою-приєднання від 01.08.2023 року № 42АР501-103-2023 до умов Типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) та регулюються положеннями Кодексу газорозподільних систем, який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Суд встановив, що 04.07.2024 року за результатами перевірки технічного стану вузла обліку газу представниками КрФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» складено акт про порушення № KR 98 від 04.07.2024 року, в якому зафіксовані порушення Кодексу газорозподільних систем: розділ ХІ Глава 2 п. 3.1 - пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно (а саме на табло лічильника некоректно відображаються покази).

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що складений представниками Акт про порушення № KR 98 від 04.07.2024 року як за формою так і за змістом не відповідає вимогам пункту 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем та формі, наведеній в додатку 21 до цього Кодексу. Суд зазначив, що представниками КрФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» на дату складання акта про порушення не виконано дій щодо забезпечення усунення виявленого порушення, не зазначено жодної дії щодо забезпечення усунення виявленого порушення у день виявлення порушення та складання Акта про порушення, а також не зазначено підстави неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення, що призвело до порушення прав та законних інтересів ТОВ «ВЕСТАШЛЯХБУД».

Суд першої інстанції прийняв до уваги, що в Акті про порушення № KR 98 від 04.07.2024 року крім посилання на норму підпункту 1 пункту 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем не зафіксовано факту необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу в період до перевірки чи під час перевірки. Виникнення під час обстеження комерційного ВОГ на об`єкті позивача некоректного відображення показів лічильника газу не є фіксацією факту необлікованого чи облікованого частково об`єму природного газу внаслідок такої роботи комерційного ВОГ чи його складових в розумінні вимог пункту 6 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем.

Доведення наявності ознак роботи комерційного ВОГ чи його складових у позаштатному режимі, за висновком суду першої інстанції, покладається на відповідача шляхом фіксації їх у відповідному акті про порушення, складеному відповідно до вимог розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а Довідка про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 39-1-7/00001-20240710 від 10.07.2024 не може бути належним доказом наявності підстав для прийняття Комісією оспорюваного рішення.

Суд взяв до уваги подані позивачем добові звіти Коректору об`єму газу ВЕГА - 1.01, зав. № 07643 за період з 01.07.2024 року по 09.07.2024 року, з яких вбачається, що Повідомлення про втручання оператора «Записів не було», а також Повідомлення про позаштатні ситуації «Записів не було». Суд також врахував місячні звіти по Коректору ВЕГА-1.01 зав. № 07643 та лічильнику газу Курс-01G-650 зав. № 0014886 за період з січня 2024 року по червень 2024 року, з яких вбачається, що з початку 2024 року по дату проведення обстеження ВОГ (04.07.2024) показники об`єму спожитого природного газу були майже однакові, що підтверджує коректний облік об`єму та обсягу природного газу.

На підставі системного аналізу норм Кодексу газорозподільних систем та практики Верховного Суду (постанови від 13.02.2020 у справі № 908/386/19, від 02.12.2020 у справі № 906/962/18, від 28.02.2023 у справі № 927/153/22) суд дійшов висновку, що за умови відсутності пошкодження лічильника, пропущення строку періодичної повірки лічильника газу з вини споживача або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та за наявності справного обчислювача (коректора) об`єму газу, який не містить зареєстрованих та зафіксованих у звітах повідомлень про роботу лічильника газу в позаштатному режимі, несправність лічильника внаслідок його невідповідності нормативним документам у сфері метрології, встановлена за результатами позачергової або експертної повірки, не є підставою для здійснення перерахунку споживачу об`єму розподіленого (спожитого) природного газу відповідно до пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Криворізька філія Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2025 року у справі № 904/4274/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТАШЛЯХБУД» до Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про визнання недійсним та скасування рішення Комісії з розгляду Акта про порушення № KR 98 від 04.07.2024 року - відмовити в повному обсязі.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Відповідач вважає оскаржуване судове рішення таким, що ухвалено судом першої інстанції при: 1) нез`ясуванні судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушенні судом першої інстанції норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не конкретизував в чому саме полягає невідповідність змісту складеного представниками Відповідача Акту про порушення № KR 98 від 04.07.2024 р. змісту Акту, форму якого наведено в додатку 21 до Кодексу ГРМ. На думку апелянта, пряме порівняння змісту конкретного Акту про порушення з формою, наведеною в додатку 21 Кодексу ГРМ, є беззмістовним, оскільки конкретні обставини, зафіксовані в конкретному акті, їх опис, і будуть становити зміст такого Акту про порушення.

Апелянт наголошує, що в Акті про порушення № KR 98 від 04.07.2024 р. вид та зміст зафіксованого порушення було відображено представниками Відповідача наступним чином: «пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно» з посиланням на Розділ ХІ, Глава 2, пункт 3.1. Кодексу ГРМ, з подальшою припискою: «а саме на табло лічильника некоректно відображаються покази». На думку апелянта, зазначений запис достатньо чітко та зрозуміло містив в собі суть порушення та видимий результат існування такого порушення.

Скаржник зазначає, що не відображення на табло лічильника інформації про обраховуваний ним обсяг природного газу за своїм змістом, розкритим в підпункті 2 абзацу 2 пункту 6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ («відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу»), класифікується як робота ВОГ в позаштатному режимі.

Щодо Довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 39-1-7/00001-20240710 від 10.07.2024 апелянт зазначає, що її наявність підтверджує непридатність Лічильника газу Курс-01 із заводським № 14886 як законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, тобто неможливості використання такого ЗВТ в комерційному обліку газу відповідно до правил, встановлених Кодексом ГРМ. На думку апелянта, наявність цієї Довідки була для Комісії Оператора ГРМ підставою для застосування положень пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ.

Апелянт посилається на таблицю 4 Керівництва з експлуатації АЧЦА 407251.001.РЭ «Лічильник газу ультразвуковий «Курс-01», відповідно до якої несправностями, що потребують відправлення лічильника газу на ремонт на завод виробник, є: «На жидкокристалічному індикаторі відсутні цифри та символи» та «Не всі сегменти світяться».

За доводами скаржника, що суд першої інстанції дійшов висновку про достатність даних коректора газу, встановленого у Позивача, для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача, виходячи з доказів, що прямо суперечать один одному. Так, відповідно до листа АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» від 22.07.2024 року № 43173/1001 були зазначені періоди відсутності електричної енергії на об`єкті Позивача, однак у межах вказаних періодів «відсутності електроенергії» коректором фіксувалися обсяги природного газу, що свідчить про суперечність цих доказів.

На підставі викладеного, апелянт вважає, що з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, які б однозначно підтверджували неправомірність прийняття Комісією Відповідача оскаржуваного рішення, з огляду на внутрішню суперечність доказів, що були покладені судом першої інстанції в основу оскаржуваного рішення, рішення Господарського суду Дніпропетровської області підлягає скасуванню.

За текстом поданої апеляційної скарги Криворізькою філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» заявлено клопотання про долучення доказів на стадії апеляційного провадження, а саме: «… Відповідач вимушений на стадії апеляційного оскарження рішення суду до своєї апеляційної скарги додати наступні документи, які просить долучити до матеріалів справи № 904/4274/24 в якості доказів по справі:

- Керівництво з експлуатації АЧЦА 407251.001.РЭ «Лічильник газу ультразвуковий «Курс-01»;

- Лічильник газу ультразвуковий «Курс-01» Формуляр АЧЦА 407251.001 ФО,

долучення зазначених вище доказів, в першу чергу пояснюється тим, що документ під назвою «Лічильник газу ультразвуковий «Курс-01» Формуляр АЧЦА 407251.001 ФО» має безпосереднє відношення до лічильника газу, встановленого у Позивача (за текстом вищевказаного документу зазначено заводський номер лічильника, а саме № 14886, який зазначено в Акті перевірки технічного стану вузла обліку газу з використанням промислового лічильника газу в комплекті з коректором № 3959 від 04.07.2024 року, тобто доказу вже наявного в матеріалах справи № 904/4274/24, і той саме заводський номер лічильника зазначений безпосередньо в Акті про порушення № KR 98 від 04.07.2024, який оскарження якого було предметом розгляду справи), та відповідно до тексту Формуляра АЧЦА 407251.001 ФО (пункти 7.1. та 7.5.) монтаж лічильника та схема його підключення визначаються у відповідності до Керівництва з експлуатації АЧЦА 407251.001.РЭ «лічильник газу ультразвуковий «Курс-01», тобто умови використання лічильника газу. встановленого у Позивача, визначаються текстом обох вищенаведених документів в сукупності.

Використання Керівництва з експлуатації АЧЦА 407251.001.РЭ «Лічильник газу ультразвуковий «Курс-01» є необхідним для правильного розуміння обставин справи № 904/4274/24, оскільки безпосередньо із зазначеного «Керівництва» вбачається: 1) що саме уявляє собою лічильник газу, встановлений у Позивача; 2) механізм його встановлення; та 3) порушення в його роботі, які сам виробник визнає такими, що потребують відправлення лічильника на ремонт на завод виробник. …».

Щодо поданого клопотання колегія суддів зазначає наступне:

Згідно з частиною другою статті 80 ГПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (частини четверта, п`ята цієї статті).

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина третя статті 269 ГПК України).

Усі докази, які підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані позивачем одночасно з позовною заявою, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем до суду та належним чином обґрунтована.

Системний аналіз статей 80, 269 ГПК України свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою.

Відсутність доказів на момент розгляду справи судом першої інстанції взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України не залежно від причин неподання позивачем таких доказів.

Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність, відповідний правовий висновок викладено в постанові КГС ВС 28.07.2020 у справі № 904/2104/19.

Наведені положення передбачаються наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як «винятковість випадку» та «причини, що об`єктивно не залежать від особи», і тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою) (правовий висновок, наведений в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.04.2021 у справі № 909/722/14).

Так, відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономаренко проти України»).

Згідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема: подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

При цьому учасники справи зобов`язані: подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (п. 4 ч. 2 ст. 42 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі "DOMBO BEHEERB.V. v. THE NETHERLANDS").

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 80 ГПК України).

Апеляційний суд зауважує, що виходячи з принципу змагальності сторін, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції в суді першої інстанції. В той же час, процесуальне законодавство допускає випадки подачі на стадії апеляційного розгляду нових доказів для підтвердження обставин, на які посилається сторона. Однак, є неприйнятною ситуація, коли сторона просить долучити до матеріалів справи нові докази лише з підстав її необізнаності щодо необхідності подання усіх наявних в неї доказів чи її суб`єктивної позиції щодо недоречності їх подання. Тим більше не може вважатися поважною причиною те, що суд не вимагав подання певних доказів, оскільки господарський процес побудований на принципах диспозитивності та змагальності сторін, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а тому останні повинні добросовісно користуватися процесуальними правами та надавати суду усі наявні у них докази, якими обґрунтовуються їх вимоги та заперечення, разом із першими заявами по суті справи.

Колегія суддів зважає, що прийняття судом до розгляду несвоєчасно поданих доказів без поважних на те причин, а лише через неналежну підготовку сторони щодо судового розгляду справи, порушує імперативні норми Господарського процесуального кодексу України та унеможливлює дотримання принципу рівності учасників справи і неупередженості суду.

До того ж, як передбачено ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, (яким відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів), яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 925/2028/15 та від 14.01.2020 у справі № 925/1082/18).

Згідно ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до правового висновку щодо застосування ст. ст. 80, 269 ГПК України, викладеного Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному випадку - відповідача).

Отже, при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен письмово обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає (правова позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, наведена у постанові від 16.06.2021 у справі № 915/2222/19).

За сукупністю вказаних обставин, колегія суддів виснує про відсутність правових підстав для задоволення клопотання апелянта та долучення до матеріалів справи згаданих додаткових доказів при здійсненні апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТАШЛЯХБУД» подало відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2025 року у справі № 904/4274/24 - залишити без змін.

Позивач у відзиві зазначає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2025 року ухвалено у відповідності до норм процесуального та матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

На доводи апелянта щодо невідповідності Акту про порушення позивач зазначає, що відповідно до пункту 7 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ представники КрФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» зобов`язані були на дату складання акта про порушення забезпечити усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення зробити відповідний запис, а у разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення - зробити відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечити контроль за усуненням порушення. Позивач зазначає, що в розділі Акта про порушення № KR 98 від 04.07.2024 р. «Усунути неможливо через» представники КрФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» зазначили: « 09.07.2024 р. о 08:00 надати доступ представникам оператора ГРМ для демонтажу лічильника на позачергову повірку», що є вимогою, а не підставою, як того вимагає Кодекс газорозподільних систем.

Позивач звертає увагу на те, що представники КрФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» самостійно встановили дату саме 09.07.2024 р. для демонтажу лічильника на позачергову повірку (без обґрунтування такої причини), а не 05.07.2024, 06.07.2024, 07.07.2024 або 08.07.2024, та залишили лічильник на 5 днів далі працювати, під час перевірки якого нібито виявили порушення, що призводить до необлікованого об`єму та обсягу природного газу.

На доводи апелянта щодо Довідки про непридатність позивач зазначає, що Довідка про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 39-1-7/00001-20240710 від 10.07.2024 року не є беззаперечною підставою застосування положень пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ, оскільки для застосування Оператором ГРМ положень пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ основною підставою є підтвердження факту необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу, який покладається на Оператора ГРМ.

Позивач зазначає, що відповідачем під час проведення обстеження та перевірки комерційного ВОГ на об`єкті споживача не встановлено та не зафіксовано в Акті перевірки KR 98 від 04.07.2024 підтвердження факту необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого) природного газу, а також в подальшому не підтверджено зазначеного факту, тому у Комісії КрФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» були відсутні підстави для здійснення донарахування.

Щодо довідки АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» від 22.07.2024 року № 43173/1001 позивач зазначає, що вона була взята до уваги судом першої інстанції лише як доказ підтвердження того факту, що газоспоживаюче обладнання (ГСО), встановлене в точках комерційного обліку суб`єкту, не працює 24 години на добу, як це передбачено Додатком № 4 до Типового договору розподілу природного газу, що додатково підтверджує відсутність факту необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу за період з 01.07.2024 по 09.07.2024 тривалістю 194,5 годин за цілодобового режиму роботи.

На доводи апелянта про надання позивачу явних переваг у спорі позивач зазначає, що відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили та на кожну сторону покладено обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивач вважає, що ним доведені ті обставини, на які він посилався.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2025р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/4274/24. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2025 у справі №904/4274/24 до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду Дніпропетровської області.

10.03.2025р. матеріали справи № 904/4274/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2025 у справі №904/4274/24. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 19.08.2025 об 12:00 годин.

Судове засідання, призначене на 19.08.2025 не відбулось у зв`язку з відпусткою суддів - Кощеєва І.М. та Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.08.2025 розгляд апеляційної скарги Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2025 у справі №904/4274/24 призначено в судове засідання на 04.11.2025 о 11:05 год.

04.11.2025 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТАШЛЯХБУД» (Споживач) шляхом направлення заяви-приєднання від 01.08.2023 року № 42АР501-103-2023 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (Оператор ГРМ), приєдналось до Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498.

Між Споживачем та Оператором ГРМ укладено Додаток № 4 до Типового договору розподілу природного газу, який додається до заяви-приєднання № 42АР501-103-2023 від 01.08.2023 року «Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача». Додатком № 4 встановлена адреса об`єкта (точки комерційного обліку): м. Кривий Ріг, вул. Урожайна, буд. 1 та передбачено, що на об`єкті Споживача встановлені: Лічильник Курс-01Б № 14886, G650; Коректор ВЕГА - 1.01 № 07643, Р max 0,5 МПа, величина приєднаної потужності точки комерційного обліку суб`єкту 3 960,7698 м3/год.

20 лютого 2023 року за результатами повірки Коректору об`єму газу ВЕГА - 1.01, зав. № 07643 видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 384462 від 20.02.2023 року (чинне до 20 лютого 2025 року). 24 лютого 2023 року за результатами повірки Лічильника газу Курс-01-G650B2, зав. № 14886 видано свідоцтво про повірку № 385684 від 24.02.2023 року (чинне до 24.02.2025 року).

04 липня 2024 року представниками КрФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» було проведено перевірку технічного стану вузла обліку газу за адресою об`єкта споживача: м. Кривий Ріг, вул. Урожайна, 1. За результатами перевірки складено акт про порушення № KR 98 від 04.07.2024 року, в якому зафіксовано порушення: пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі (а саме на табло лічильника некоректно відображаються покази). В Акті представник ТОВ «ВЕСТАШЛЯХБУД» зазначив: «З актом про порушення не згодний. В 12:30 індикатор запрацював».

09 липня 2024 року представниками КрФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» було складено Протокол № 3965 щодо направлення засобу вимірювальної техніки на позачергову повірку. Для проведення позачергової повірки демонтовано лічильник газу Курс-01 Б2 G650 № 14886. На час проведення позачергової повірки газопостачання припинено шляхом встановлення інвентарних заглушок.

ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 39-1-7/00001-20240710 від 10.07.2024 року, у якій зазначено, що ЗВТ не відповідає вимогам п. 11.1.2 ДСТУ 9036:2020 «Лічильники газу ультразвукові. Методика повірки». Підстави для визнання ЗВТ непридатним: табло індикації не відображає значення вимірювальної інформації (відліковий пристрій не функціонує).

20 серпня 2024 року та 23 серпня 2024 року відбулося засідання комісії Оператора ГРМ з розгляду Акта про порушення № KR 98 від 04.07.2024 року по споживачу ТОВ «ВЕСТАШЛЯХБУД». На засіданнях комісії були присутні представники ТОВ «ВЕСТАШЛЯХБУД». За результатами засідання Комісії прийнято рішення здійснити донарахування необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу згідно п. 4.1 гл. 4 розд. ХІ Кодексу ГРС за період з 01.07.2024 по 09.07.2024 тривалістю 194,5 годин у обсязі 234 012,94 м3 на суму 3 963 041,90 грн.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині неоспорюваних сторонами обставин справи відносно того, що між сторонами існують правовідносини з розподілу природного газу на підставі заяви-приєднання від 01.08.2023 року № 42АР501-103-2023 до умов Типового договору розподілу природного газу; на об`єкті споживача встановлено Лічильник Курс-01Б № 14886, G650 та Коректор ВЕГА - 1.01 № 07643; строк періодичної повірки лічильника газу та коректора не був пропущений; 04.07.2024 року представниками відповідача проведено перевірку технічного стану вузла обліку газу та складено акт про порушення № KR 98; 10.07.2024 року видано довідку про непридатність лічильника газу; 20 та 23 серпня 2024 року відбулося засідання комісії Оператора ГРМ, за результатами якого прийнято рішення про донарахування обсягу природного газу у обсязі 234 012,94 м3 на суму 3 963 041,90 грн.

Правовідносини сторін у цій справі виникли з договору розподілу природного газу, що підтверджено підписаною заявою-приєднання від 01.08.2023 року № 42АР501-103-2023 до умов Типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) та регулюються положеннями Кодексу газорозподільних систем, який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Пунктом 2 глави 1 розділу І Кодексу ГРС визначено, що цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу.

Згідно п. 4 гл. 1 розд. І Кодексу ГРС визначається, що вузол обліку природного газу /вузол обліку/ ВОГ - сукупність засобів вимірювальної техніки, зокрема лічильник газу або звужуючий пристрій, та допоміжних засобів, призначених для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків об`єму природного газу, зведених до стандартних умов, визначених законодавством.

Положеннями пункту 1.3 розділу 1 типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 (далі по тексту - договір розподілу) встановлено, що цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Договір розподілу регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єкта споживача, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п. 1.1 розділу І договору розподілу).

За пунктом 2.1. типового договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

У пункті 6 гл. 6 розд. Х Кодексу ГРС (абзаци 1-3) визначено обов`язки власника (користувача) комерційного ВОГ у випадку виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, до яких належить також лічильник, та перелік ситуацій, які кваліфікуються як позаштатний режим роботи.

У разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки (пп. 2 п. 6 гл. 6 розд. Х Кодексу ГРС).

Позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу;

Якщо внаслідок позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових буде підтверджено факт необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу, розрахунок необлікованих (облікованих частково) об`ємів природного газу за період несправності комерційного ВОГ чи його складових здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

До відновлення роботи комерційного ВОГ або його складових в нормальному режимі за бажанням споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути припинено газопостачання на його об`єкт.

Комерційний вузол обліку газу споживача - об`єкт споживача розташований за адресою м. Кривий Ріг, вул. Урожайна, буд. 1; лічильник/звужуючий пристрій марка D20. Мм: Курс-01Б №14886, типорозмір /d20, мм G650 та коректор/обчислювач ВЕГА 1.01 №07643, Р max 0,5 Мпа, величина приєднаної потужності точки ком. обл. суб`єкту, м3/год 3 960,7698, тобто, включає як засоби вимірювальної техніки, так і допоміжне обладнання, які є єдиним вузлом, який здійснює комерційний облік природного газу.

Згідно частин 1, 2 статті 59 Закону «Про ринок природного газу» суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу, зокрема, є: несанкціонований відбір природного газу; самовільне під`єднання до системи, зривання або пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра, заглушок тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання.

Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, цього Кодексу.

З підпункту 3 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС вбачається, що до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

У постанові Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №908/554/19 зазначено, що положення пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС прямо вказує на те, що несанкціонованим є втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу за наявності факту того, що витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. При цьому, Верховний Суд також вказав, що інше тлумачення цієї норми не відповідатиме змісту наведеного положення закону.

Розтлумачуючи ці ж положення Верховний Суд неодноразово вказував на те, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту несанкціонованого втручання в роботу комерційного ВОГ шляхом пошкодження пломб, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі №914/2384/17, від 31.07.2019 у справі №904/4030/18, від 05.11.2019 у справі №922/137/19, від 12.03.2020 у справі №920/1217/16, від 26.06.2020 у справі №911/720/19, від 08.09.2020 у справі №922/4351/19, а також від 17.02.2021 у справі №914/375/18, від 18.08.2021 у справі №914/2108/19, від 23.11.2021 у справі №920/1047/20, від 13.03.2024 у справі №914/2234/21.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, за наслідками обстеження/контрольного огляду комерційного ВОГ на об`єкті ТОВ «Весташляхбуд», що проводився 04.07.2024 року, у представників КрФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» виникли сумніви щодо метрологічних характеристик лічильника газу Курс-01-G650B2, зав.№ 14886, про що складено Акт перевірки технічного стану вузла обліку газу з використанням промислового лічильника газу в комплексі з коректором № 3959 від 04.07.2024 р., Акт про порушення №KR 98 від 04.07.2024р.

09.07.2024 року представниками КрФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» виконано демонтаж лічильника газу на позачергову повірку, про що складено Протокол щодо направлення засобу вимірювальної техніки та/або пломби на позачергову повірку/експертизу/експертну повірку (для вузлів обліку газу на базі промислового лічильника в комплекті з коректором) № 3965 від 09.07.2024 року.

При цьому, в Акті про порушення №KR 98 від 04.07.2024 року працівниками КрФ ТОВ «Газорозподільні мережі України», з чим не погодився представник ТОВ «Весташляхбуд», вказано про встановлення ними на об`єкті позивача таких видів порушень Кодексу газорозподільних систем:

- пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, що передбачено підпунктом 1 пункту 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем.

Оскільки в Акті про порушення №KR 98 від 04.07.2024 року зазначається про виявлення у Позивача як споживача порушення, визначені главою 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що цей акт мав складатися відповідачем як оператором ГРМ в порядку, встановленому пунктом 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем за формою, наведеною в додатку 21 до цього Кодексу.

Проте, складений працівниками Акт про порушення № KR 98 від 04.07.2024р. як за формою так і за змістом цим вимогам не відповідає.

Пунктом 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (надалі за текстом - Кодекс ГРМ) передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 21 до цього Кодексу.

Відповідно п. 7 гл. 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що на дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення.

Під час складання акта про порушення, акта про усунення порушення, акта про припинення/відновлення газопостачання тощо представниками Оператора ГРМ обов`язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

За формою Акта про порушення, наведеною в додатку 21 до Кодексу газорозподільних систем передбачено пункт 4. « Відмітка про усунення порушення на дату складання Акта: (зазначаються заходи щодо відновлення роботи ВОГ, усунення під`єднання, відключення, пломбування тощо) та пункт 5. За виявленими порушеннями споживачу необхідно (вказати заходи з ліквідації виявлених порушень і термін їх виконання).

В пункті 4 Акта про порушення № KR 98 від 04.07.2024 року також передбачено пункт 4. «Відмітка про усунення порушення на дату складання Акта» та зазначено перелік підстав щодо усунення порушення, а саме шляхом: припинення газопостачання шляхом встановлення інвентарної заглушки; припинено газопостачання шляхом закриття та пломбування запірних; закрито та опломбовано запірну арматуру на газових приладах; проведено відключення самовільно підключеного газових приладів; знято ЗВТ; механічне від`єднання; встановлено байпас; замінено ЗВТ та пункт 5. За виявленими порушеннями споживачу необхідно: припинити розподіл газу; відключити газовий прилад; укласти договорі розподілу; з`явитись на засідання комісії; надати доступ для демонтажу/монтажу лічильника (ЗВТ); провести позачергову/експертну повірку; надати доступ для зняття показів лічильника (обчислювача); провести у відповідність до проекту, ДБН, ГБСГ систему.

Акт про порушення № KR 98 складено представниками КрФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» 04.07.2024 року, тому згідно пункту 7 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, представники КрФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» зобов`язані були на дату складання акта про порушення забезпечити усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення зробити відповідний запис, а у разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) зробити відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечити контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення.

Однак в Акті про порушення № KR 98 від 04.07.2024 року, складеному представниками КрФ ТОВ «Газорозподільні мережі України», у розділі «Усунути неможливо через» зазначено: « 09.07.2024 р. о 08:00 надати доступ представникам оператора ГРМ для демонтажу лічильника на позачергову повірку».

Колегія суддів зауважує, що наведений запис не є зазначенням об`єктивної причини неможливості усунення порушення на дату складання акта, як того вимагає пункт 7 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ, а є лише формулюванням вимоги до споживача щодо подальших дій.

Таким чином, представниками Оператора ГРМ на дату складання Акта про порушення № KR 98 не було забезпечено усунення виявленого порушення, не зазначено жодних дій, вчинених для його усунення в день виявлення, та не наведено належних підстав неможливості такого усунення.

Окрім того, згідно вимог пункту 7 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, представники КрФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» зобов`язані були скласти акт про припинення газопостачання, оскільки під час складання акта про порушення, акта про усунення порушення, акта про припинення/відновлення газопостачання тощо представниками Оператора ГРМ обов`язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

В свою чергу, 09 липня 2024 року, представниками КрФ ТОВ «Газорозподільні мережі України»: головним метрологом Л.М. Рождественською; провідним інженером з метрології УМЗ Н.І. Бокулевою за участю представника споживача ТОВ «ВЕСТАШЛЯХБУД» - начальника АБЦ Андрія Тичини складено протокол № 3965 щодо направлення засобу вимірювальної техніки та/або пломби на позачергову повірку/експертизу/експертну повірку (для вузлів обліку газу на базі промислового лічильника в комплекті з коректором), в якому зазначено «На час проведення позачергової повірки газопостачання припинено шляхом встановлення інвентарних заглушок на флянцях демонтованого лічильника і опломбовано пломбами R 39689577 об 09:30».

Однак, згідно вимог пункту 7 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено складення саме акта про припинення газопостачання

За таких обставин, Акт про порушення № KR 98 від 04.07.2024 року складено з істотним порушенням вимог глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, що є підставою для визнання його неналежним доказом та неправомірністю прийняття на його підставі рішення комісії оператора ГРМ, з огляду на що колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в частині: «… Що стосується конкретного Акту про порушення (Акт про порушення № KR 98 від 04.07.2024 р., щодо якого Позивачем, а згодом і судом першої інстанції, стверджувалося про невідповідність його змісту та формі, що зазначена в додатку 21 до Кодексу ГРМ, то зазначені твердження не витримують жодної критики з огляду на те, що за загальним правилом Актом є документ, яким фіксується певна подія або обставина, в межах конкретного спору - наявність порушення Відповідачем (споживачем послуги з розподілу природного газу) вимог Кодексу ГРМ.

При цьому, Відповідач має відзначити про те, що в будь-якому випадку конкретний складений Акт про порушення за своїм змістом буде відрізнятися від змісту форми такого акту, передбаченого додатком 21 Кодексу ГРМ, адже зміст такого акту в кожному конкретному випадку буде зводитися до зазначення дати та часу його складання, представників Оператора ГРМ та представників споживача, які брали участь в його складанні, суть вчиненого порушення, перелік заходів щодо його усунення, перелік газового обладнання, характеристики приладу обліку природного газу та інша необхідна для складання такого акту інформація.

Тобто, пряме порівняння змісту конкретного Акту про порушення з формою, наведеною в додатку 21 Кодексу ГРМ є беззмістовним з огляду на те, що конкретні обставини зафіксовані в конкретному акті, їх опис, і будуть становити зміст такого Акту про порушення, що складається Оператором ГРМ.

З огляду на те, що та чи інша форма є такою, що має менше значення в порівнянні зі змістом викладеного в конкретному документі, зокрема в Акті про порушення Кодексу ГРМ, форма в порівнянні зі змістом документа завжди матиме другорядне значення в порівнянні за змістом такого документу.

В той же час, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні просто не конкретизував в чому саме полягає невідповідність змісту складеного представниками Відповідача Акту про порушення № KR 98 від 04.07.2024 р. змісту Акту, форму якого наведено в додатку 21 до Кодексу ГРМ.

Судом першої інстанції не було зазначено чи такі, існуючі на його думку дефекти змісту, не дають можливості встановити вид та зміст зафіксованого представниками Відповідача порушення Кодексу ГРМ, допущеного на об`єкті Позивача.

Дослівно вид та зміст зафіксованого в Акті № KR 98 від 04.07.2024 р. порушення було відображено представниками Відповідача наступним чином:

- вид порушення - «пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно» з посиланням на відповідне положення Кодексу ГРМ, а саме на Розділ ХІ, Глава 2, пункт 3.1., з подальшою припискою наступного змісту: «а саме на табло лічильника некоректно відображаються покази».

Зазначений запис достатньо чітко та зрозуміло містив в собі суть порушення та видимий результат існування такого порушення - не відображення на табло лічильника природного газу обсягу природного газу, який ним обліковується. …» як такі, що суперечать вимогам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не підтверджені матеріалами справи та спростовані встановленими судом першої інстанції обставинами.

Колегія суддів зауважує, що зазначення саме виду порушення не звільняє Оператора ГРМ від обов`язку дотримуватись інших вимог Кодексу ГРМ в частині дій оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта, усунення виявлених порушень, дотримання форми та змісту акту про порушення, що відповідно представниками Оператора ГРМ дотримано не було.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що відповідно до розділу XI Кодексу газорозподільних систем обов`язок доведення наявності ознак роботи комерційного вузла обліку газу (ВОГ) або його складових у позаштатному режимі покладається на оператора ГРМ і має підтверджуватися саме актом про порушення, складеним з дотриманням вимог цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Довідка про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 39-1-7/00001-20240710 від 10.07.2024 року сама по собі не є належним і достатнім доказом наявності підстав для прийняття Комісією оператора ГРМ оспорюваного рішення, оскільки вона не підтверджує факту позаштатного режиму роботи ВОГ у період до демонтажу лічильника та не фіксує обставин необлікованого або некоректно облікованого газу.

На момент проведення позапланової повірки та складання зазначеної Довідки не було пропущено строк періодичної повірки лічильника газу Курс-01-G650B2, зав. № 14886, що виключає можливість кваліфікації ситуації як порушення, пов`язаного з несвоєчасною повіркою з вини споживача.

Зі змісту Акта про порушення № KR 98 від 04.07.2024 року вбачається, що він не містить зауважень щодо роботи коректора об`єму газу ВЕГА 1.01, зав. № 07643, який є складовою ВОГ. В Акті також не зафіксовано, що на момент його складання звіти коректора містили аварійні чи діагностичні повідомлення, які б свідчили про позаштатний режим роботи комерційного ВОГ або лічильника газу.

Колегія суддів бере до уваги й те, що подані позивачем добові звіти коректора ВЕГА 1.01 за період з 01.07.2024 по 09.07.2024 підтверджують відсутність будь-яких записів про втручання оператора або позаштатні ситуації. Аналогічно місячні звіти за період з січня по червень 2024 року щодо коректора та лічильника свідчать про стабільні та майже однакові показники споживання природного газу, що підтверджує коректність обліку.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що на момент позапланової повірки не було пропущено строк періодичної повірки і коректора об`єму газу ВЕГА 1.01, зав. № 07643.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність належних і допустимих доказів того, що комерційний ВОГ або його складові працювали в позаштатному режимі, унаслідок чого облік природного газу здійснювався некоректно.

Отже, оспорюване рішення Комісії оператора ГРМ було прийнято без належного фактичного та правового підґрунтя, а тому суд першої інстанції правомірно визнав його незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

Згідно з підпунктом 2 пункту 4 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ, перерахунок обсягу розподіленого (спожитого) газу за номінальною потужністю допускається лише за умови, що перевищення діапазону вимірювання або робота в позаштатному режимі підтверджені зареєстрованими та зафіксованими у звітах обчислювача (коректора) повідомленнями про аварійні або діагностичні ситуації.

Колегія суддів звертає увагу, що пункт 4 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ не охоплює випадків, коли за результатами вчасної періодичної чи позачергової повірки встановлено непридатність лічильника лише внаслідок його невідповідності нормативним документам у сфері метрології без ознак пошкодження чи позаштатного режиму роботи. Такі дефекти споживач за звичайних умов виявити не може, для їх запобігання лічильники газу підлягають, зокрема, періодичній повірці.

Суд першої інстанції правильно встановив, що на момент проведення повірки не було пропущено строк періодичної повірки ні лічильника газу Курс-01-G650B2, ні коректора об`єму газу ВЕГА-1.01, а Акт про порушення № KR 98 від 04.07.2024 року не містить жодних відомостей про аварійні чи діагностичні повідомлення коректора, які б свідчили про позаштатний режим роботи ВОГ.

Подані позивачем добові та місячні звіти коректора і лічильника за період до перевірки підтверджують стабільність показників та відсутність записів про втручання або позаштатні ситуації, що свідчить про коректний облік природного газу.

Також, суд бере до уваги, місячні звіти по коректору ВЕГА-1.01 зав.№ 07643 та лічильнику газу Курс-01G-650 зав.№ 0014886 за період з січня 2024 року по червень 2024 року з яких вбачається, що з початку 2024 року по дату проведення обстеження ВОГ (04.07.2024) показники об`єму спожитого природного газу були майже однакові, які додатково підтверджують коректний облік об`єму та обсягу природного газу.

Крім того, колегія суддів враховує докази, які підтверджують, що газоспоживаюче обладнання на об`єкті позивача фактично не працювало цілодобово у зв`язку з відсутністю електропостачання, що також виключає можливість застосування номінальної потужності для розрахунку споживання.

Відповідність такого підходу узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 02.12.2020 у справі № 906/962/18 та від 28.02.2023 у справі № 927/153/22, відповідно до яких за відсутності пошкодження лічильника, пропущення строку повірки з вини споживача або несанкціонованого втручання, а також за наявності справного коректора без аварійних повідомлень, непридатність лічильника внаслідок невідповідності метрологічним вимогам не є підставою для перерахунку обсягу газу за номінальною потужністю.

Отже, Акт про порушення № KR 98 від 04.07.2024 року та Довідка про непридатність № 39-1-7/00001-20240710 від 10.07.2024 року не можуть вважатися достатньою та належною підставою для прийняття Комісією оператора ГРМ оспорюваного рішення.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Комісії КрФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» з розгляду Акта про порушення № KR 98 від 04.07.2024 року не відповідає вимогам Кодексу газорозподільних систем, порушує права та інтереси позивача, у зв`язку з чим правомірно визнане недійсним та скасоване.

На підставі вищевикладеного, доводи апеляційної скарги в частині: «… Стосовно висновків суду, яких суд першої інстанції дійшов в оскаржуваному рішенні, та які стосувалися Довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 39-1-7/00001-20240710 від 10.07.2024, Відповідач може зазначити лише те, що існування такої довідки не мало б підтверджувати факт нездійснення обліку газу чи здійснення обліку газу частково на об`єкті споживача (Позивача по справі), а як не дивно лише підтверджувала непридатність Лічильника газу Курс-01 із заводським № 14886, який встановлено у Позивача, як законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, тобто неможливості використання такого ЗВТ в комерційному обліку газу відповідно до правил встановлених Кодексом ГРМ.

Відтак, наявність Довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 39-1-7/00001-20240710 від 10.07.2024 була для Комісії Оператора ГРМ з розгляду актів про порушення підставою для застосування положень пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ, відповідно до яких:

у разі виявлення Оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого:

1) при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об`єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

Тобто, слова «з вини споживача» в даному конкретному положенні Кодексу ГРМ стосуються не ситуації визнання лічильника газу непридатним до застосування за результатами позачергової повірки, чому суд першої інстанції за текстом оскаржуваного рішення приділяє забагато уваги, застосовуючи саме конструкцію «визнання непридатним з вини споживача», а стосуються ситуації пропуску строку періодичної повірки з вини споживача, тобто обставин, що не мають жодного відношення до предмету спору у господарській справі № 904/4274/24.

З огляду на наведене вище посилання суду першої інстанції на судову практику, зокрема на висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 13.02.2020 у справі №908/386/19 в якому було зазначено, що виходячи з системного аналізу пункту 6 глави 6 розділу X Кодексу газорозподільних систем, зміст визначення "позаштатний режим роботи" характеризується переліком ознак, які самостійно або в своїй сукупності створюють його юридичне наповнення. Зазначений перелік і не є вичерпним, однак, з, огляду на правову природу відносин з газопостачання та правовий статус його суб`єктів, наявність зазначених ознак підлягає доведенню саме оператором ГРМ насамперед шляхом їх фіксації у відповідному акті, в контексті даної справи виглядає дивним через наступне:

В Акті про порушення № KR 98 від 04.07.2024 зафіксовано несправність лічильника природного газу, встановленого у Позивача, у вигляді непрацюючого індикаторного табло, такий вихід з ладу класифікується самим виробником як підстава для проведення ремонту такого лічильника в умовах заводу виробника, відповідно до Довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 39-1-7/00001-20240710 від 10.07.2024 лічильник природного газу, встановлений у Позивача, визнано непридатним (при тому, що і сам Акт і Довідка були наявні в матеріалах справи № 904/4274/24 під час її розгляду в суді першої інстанції), яких додаткових доказів існування несправностей в роботі такого лічильника не вистачало суду для встановлення факту його позаштатної роботи, якщо очевидним є той факт, що встановлення причини виходу з ладу лічильника або такого його елементу як жидкокристалічне табло виходить за межі процедури складання Акту про порушення, описаної главою 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ.

Крім того, судом першої інстанції чомусь не було взято до уваги те, що Довідка про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 39-1 7/00001-20240710 від 10.07.2024 була видана за результатами проведення позачергової повірки лічильника природного газу, встановленого у Позивача, направлення на здійснення якої було здійснено за наслідками виявлення порушення, зафіксованого в Акті про порушення № KR 98 від 04.07.2024, тобто результати позачергової повірки не могли існувати без прямої залежності від виявлення факту несправності в роботі лічильника газу, що належить Позивачу, оформленого відповідним актом про порушення.

Ігнорування судом першої інстанції положень:

- пункту 6 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, відповідно до положень якого усі ЗВТ, які входитимуть до складу комерційного ВОГ, повинні бути допущені до застосування в Україні згідно із законодавством у сфері метрології та метрологічної діяльності, та відповідати вимогам цього Кодексу;

- положень Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», зокрема положень пункту 18 частини 1 статті 1, статті 8, статей 17 та 18,

дозволило йому в оскаржуваному рішенні з посиланням на положення абзацу 2 пункту 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ та практики Верховного Суду, викладених у постанові від 02.12.2020 у справі № 906/962/18 та постанові Верховного Суду від 28.02.2023 у справі № 927/153/22, дійти висновку про можливість задоволення позовних вимог позивача.

Так висновки Верховного Суду, що були покладені судом першої інстанції в основу оскаржуваного рішення, з посиланням на постанови, що вказані вище, за своєю суттю зводяться до наступного:

за умови відсутності пошкодження лічильника, пропущений строку періодичної повірки лічильника газу з вини споживача або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та за наявності справного обчислювача (коректора) об`єму газу, який не містить зареєстрованих та зафіксованих у звітах повідомлень про роботу лічильника газу в позаштатному режимі, несправність лічильника внаслідок його невідповідності нормативним документам у сфері метрології, встановлена за результатами позачергової або експертної повірки, не є підставою для здійснення перерахунку споживачу об`єму розподіленого (спожитого) природного газу відповідно до п.4 гл.4 розд. ХІ Кодексу ГРМ.

Положеннями ж абзацу 2 пункту 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ встановлено наступне - при порушеннях, пов`язаних з пошкодженням ЗВТ та / або пломб на ЗВТ, за наявності по об`єкту споживача даних дублюючого ВОГ, а також в ситуації, коли наявні дані в обчислювачі / коректорі об`єму газу є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача, процедура, передбачена цією главою, не застосовується.

Тобто, суд першої інстанції при розгляді даної справи мав би на підставі належних, допустимих та достатніх доказів встановити те, що наявні дані в обчислювачі/коректорі об`єму газу є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача.

В оскаржуваному судовому рішенні по справі № 904/4274/24 суд при обґрунтуванні свого висновку про задоволення позовних вимог Позивача вказав наступне:

«Суд бере до уваги, подані позивачем добові звіти Коректору об`єму газу ВЕГА 1.01, зав.№ 07643 за період з 01.07.2024 року по 09.07.2024 року з яких вбачається, що Повідомлення про втручання оператора «Записів не було», а також Повідомлення про позаштатні ситуації «Записів не було».

..суд бере до уваги подані до суду докази щодо підтвердження факту, що газоспоживаюче обладнання (ГСО) встановлено в точках комерційного обліку суб`єкту не працює 24 години на добу, як це передбачено Додатком № 4, а саме лист АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» від 22.07.2024 року № 43173/1001 щодо відсутності електропостачання, з якого вбачається що електропостачання об`єкту за адресою м. Кривий Ріг, вул. Урожайна, 1 було відсутнє у зв`язку із критичною ситуацією та дефіцитом потужностей в ОЕС України, які склались через руйнування об`єктів енергетики.»

Тобто, суд дійшов висновку про достатність даних коректора газу. встановленого у Позивача для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача виходячи з доказів, що прямо протирічать один одному.

Це пояснюється наступним:

Відповідно до листа АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» від 22.07.2024 року № 43173/1001 періодами відсутності електричної енергії на об`єкті Позивача були зазначені наступні періоди часу:

01.07.2024 - з 00.00 год. по 09.00 год; з 13.20 год. по 17.00 год.; з 22.00 год. по 05.00 год. (02.07.2024);

02.07.2024 - з 07.00 год. по 11.00 год.; з 16.00 год. по 23.30 год.;

03.07.2024 - з 01.00 год. по 05.00 год.; з 10.10 год. по 17.00 год.; з 19.25 год. по 23.00 год.;

04.07.2024 - з 04.00 год. по 08.00 год.; з 13.00 по 17.00 год.; з 22.00 год. по 02.00 год. (05.07.2024);

05.07.2024 - з 03.00 по 05.00 год.; з 07.00 по 11.00 год.; з 16.30 год. по 23.00 год.;

06.07.2024 - з 01.05 год. по 05.00 год.; з 20.00 год. по 23.30 год.;

07.07.2024 - з 03.10 год. по 07.10 год.; з 21.00-00.00 год.;

08.07.2024 - з 04.00 год. по 08.00 год.; з 14.00 год. по 16.30 год.; з 22.00 год. по 05.00

год (09.07.2024);

09.07.2024 - з 07.00 год. по 11.00 год.; з 16.00 по 23.00 год.

В той же час, в межах вказаних періодів «відсутності електроенергії на об`єкті Позивача» відповідно до добових звітів Коректору об`єму газу ВЕГА 1.01, зав.№ 07643 за період з 01.07.2024 року по 09.07.2024 року, наданих самим Позивачем, таким коректором фіксувалися наступні обсяги природного газу:

01.07.2024 о 08.00 год. та о 09.00 год.;

02.07.2024 о 07.00 год, о 10.00 год., о 22.00 год., о 23.00 год.;

03.07.2024 о 04.00 год. та о 16.00 год.;

04.07.2024 о 07.00 год., о 08.00 год.. о 13.00 год., о 22.00 год.;

05.07.2024 о 03.00 год., о 05.00 год., о 07.00 год., о 08.00 год, о 09.00 год., о 10.00 год.. об 11.00 год.;

06.07.2024 о 01.00 год., о 04.00 год., о 23.00 год.;

07.07.2024 о 06.00 год., о 23.00 год.;

08.07.2024 о 14.00 год., о 22.00 год.; о 23.00 год.;

09.07.2024 о 07.00 год, о 08.00 год.

Зазначене співставлення може бути оцінене виключно єдиним шляхом - або інформація, що міститься в довідці, наданій АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» від 22.07.2024 року за № 43173/1001 не відповідає дійсності або коректор об`єму газу ВЕГА 1.01, зав.№ 07643 міг фіксувати об`єми розподіленого газу в період відсутності електроенергії, що виглядає досить сумнівно, якщо роботу коректору прив`язувати до наявності чи відсутності електроенергії.

У другому випадку однозначним може бути висновок про те, що дані Коректору об`єму газу ВЕГА 1.01, зав.№ 07643 не могли бути використані ані Комісією Оператора ГРМ при прийнятті ним оскаржуваного Позивачем рішення як такі, що є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача, що виключає можливість як застосування положень абзацу 2 пункту 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ так і судової практики, неведеної судом першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (постанови ВС у справах № № 906/962/18, 927/153/22) судом при ухваленні оскаржуваного рішення.

У першому ж випадку, коли інформація про наявність/відсутність електроенергії на об`єкті Позивача за даними АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» є неінформативною, то в такому випадку в чому могла хоча б потенційно могла полягати невірність висновків Комісії Оператора ГРМ, рішення якої оскаржувалося Позивачем, при неприйнятті до уваги зазначеної АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі».

Акцентування уваги суду апеляційної інстанції на розбіжностях, що містяться в доказах, взятих судом першої інстанції, для визначення обставин, що мали значення для вирішення справи № 904/4274/24 по суті, є і актуальним з огляду на те, що Позивачем під час розгляду вищевказаної справи в суді першої інстанції акцентувалася увага на усталений режим роботи Позивача (здійснення ним відбору природного газу виключно в межах робочого часу підприємства), з одночасним посиланням на дані Коректора об`єму газу ВЕГА 1.01, зав.№ 07643, як на такі, що є однозначно вірними та такими, що не можуть ставитися під сумнів, з одночасним фіксуванням відбору газу за період часу з 01 липня 2024 року по 09.07.2024 року і о 06.00 годині і о 04.00 годині в різні дні протягом вказаного періоду.

Таким чином, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, які б однозначно підтверджували б неправомірність прийняття Комісією Відповідача з розгляду актів про порушення. яке оскаржувалося Позивачем, з огляду на внутрішню суперечність доказів, що були покладені судом першої інстанції в основу оскаржуваного рішення, оцінки судом доказів виключно в контексті обставин, що свідчили на користь позиції Позивача по справі, тобто наданні Позивачу явних переваг у спорі в порівнянні з Відповідачем, рішення Господарського суду Дніпропетровської області у господарській справі № 904/4274/24 від 27.01.2025 (повний текст складено 06.02.2025 року) є таким що підлягає скасуванню за наслідками його перегляду в апеляційному порядку.

З огляду на наведені вище доводи даної апеляційної скарги та наведені в ній пояснення Відповідач вважає рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/4274/24 від 27.01.2025 року (повний текст складено 06.02.2025) таким, що не ґрунтується на положеннях норм матеріального та процесуального права, та є таким, що було ухвалено судом першої інстанції при недоведеності обставин, якими Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, та які суд першої інстанції, в свою чергу вважав доведеними, при ухваленні оскаржуваного рішення. …» відхиляються як такі, що зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин і не можуть спростувати правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду, яке є предметом апеляційного оскарження.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2025 у справі №904/4274/24 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 4 542,00 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2025 у справі № 904/4274/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2025 у справі № 904/4274/24 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору у сумі 4 542,00 грн. покласти на Криворізьку філію Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 10.02.2025

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус