РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.12.2025Справа № 910/4267/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Легкої А.С., розглянув господарську справу

за позовом Солом`янської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Обслуговуючого кооперативу "Ветеранів"

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Солом`янська окружна прокуратура міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Обслуговуючого кооперативу "Ветеранів" з вимогою про зобов`язання повернути територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради земельну ділянку площею 0,0452 га на вул. Козелецькій, 2а у Солом`янському районі м. Києва шляхом знесення самочинно збудованої нежитлової будівлі, що розташована на ній та скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :69:011:0039 на вул. Козелецькій, 2а у Солом`янському районі м. Києва площею 0,0452 га у Державному земельному кадастрі та закрити щодо неї Поземельну книгу.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що відповідач здійснив самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для будівництва, без дозволу власника земельної ділянки, без дозволів відповідного органу контролю на виконання будівельних робіт, а поштова адреса у передбаченому законодавством порядку не присвоювалась.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 11.04.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

05.05.2025 позивач подав суду письмові пояснення, в яких підтримав поданий в його інтересах прокурором позов.

09, 13 та 26 травня 2025 відповідач подав суду клопотання про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву.

03.06.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог. Вказав, що формування спірної земельної ділянки відбулося згідно рішення Київської міської ради № 958/1822 від 10.09.2015. Також посилався на пропуск прокурором строку позовної давності для звернення в суд з указаним позовом.

Також 03.06.2025 відповідач подав суду клопотання про призначення земельно-технічної експертизи.

10.06.2025 прокурор подав відповідь на відзив, в якій проти викладених відповідачем у відзиві обставинах заперечував.

26.06.2025 відповідач подав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких проти викладених прокурором у відповіді на відзив обставинах заперечував.

08.07.2025 відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Велико Палатою Верховного Суду справи № 296/704/21.

Також 08.07.2025 відповідач подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з порушенням правил визначення підсудності даної справи.

18.07.2025 прокурор подав заперечення проти поданого відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі, а також заперечення на клопотання про закриття провадження у справі.

30.09.2025 відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Київським окружним адміністративним судом справи № 320/36040/25.

У судовому засіданні 30.09.2025 судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, оскільки розгляд Велико Палатою Верховного Суду справи № 296/704/21 та Київським окружним адміністративним судом справи № 320/36040/25 не перешкоджає вирішенню даного господарського спору.

Також у судовому засіданні 30.09.2025 судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі, оскільки даний спір є приватно-правовим і має розглядатися Господарським судом міста Києва.

У задоволенні клопотання відповідача про призначення судової земельно-технічної експертизи слід відмовити, з підстав необґрунтованості та безпідставності, оскільки питання, які ставляться експерту виходять за межі заявлених вимог та не входять до предмету доказування по даній справі.

У судовому засіданні 14.10.2025 суд постановив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 16.12.2025 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

згідно відомостей Державного земельного кадастру та відповіді Головного управління Держгеокадастру у м. Києва та Київській області від 12.08.2024 земельна ділянка за кадастровим номером :69:011:0039 зареєстрована 06.12.2022 з наступними характеристиками: місце розташування - м. Київ, Солом`янський район, вул. Козелецька, 2а; площа 0,0452 га; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; цільове призначення - 02.06 Для колективного гаражного будівництва.

Речові права на вказану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровані.

Державна реєстрація ділянки здійснена за заявою Обслуговуючого кооперативу «Ветеранів» від 06.12.2022 №ЗВ-022.

Підставою для реєстрації земельної ділянки стала технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель від 03.12.2022, яка розроблена ФОП Литвин І.А. за дорученням Обслуговуючого кооперативу «Ветеранів» на підставі технічного завдання кооперативу від 10.11.2022 та затверджена останнім як замовником та фактичним землекористувачем.

Згідно відповіді Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 05.08.2024 у Міському земельному кадастрі земельна ділянка з кадастровим номером :69:011:0039 не зареєстрована, інформація про її формування відсутня, Київська міська рада рішень про передачу не приймала.

Департаментом також повідомлено, що надходили заяви дозвільного характеру обслуговуючого кооперативу «Ветеранів» від 06.12.2023 №№ 66100-008098812- 031-03, 66100-01-03 щодо підготовки проекту рішення про передачу в оренду для експлуатації та обслуговування гаражів земельних ділянок за кадастровими номерами :69:011:0039, :69:011:0040, які повернуті на доопрацювання, що не усунуті. Звернення інших фізичних чи юридичних осіб не надходили.

Рішенням Київської міської ради від 17.02.2022 № 4369/4410 відмовлено Обслуговуючому кооперативу «Ветеранів» у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування для колективного гаражного будівництва на вул. Козелецькій, 2-а у Солом`янському районі м. Києва орієнтовною площею 0,05 га за заявою від 15.09.2021 реєстраційний № 320158270, оскільки заявлена ініціатива не відповідає містобудівній документації за функціональним призначенням.

При цьому, підставою для розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель від 03.12.2022 є фактичне користування Обслуговуючим кооперативом «Ветеранів» земельною ділянкою з посиланням на рішення Київської міської ради народних депутатів від 06.10.1992 № 6, розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.1996 №747.

На підставі рішення Київської міської ради народних депутатів від 06.10.1992 № 6 (надання земельної ділянки площею 4, 1 га) та розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.1996 № 747 (зменшено площу наданої ділянки до 3,6 га), видано державний акт на право постійного користування землею загальною площею 3, 5902 га, який зареєстровано 19.06.1996 у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 69-4-00003.

Згідно відомостей Державного земельного кадастру на підставі державного акту на право постійного користування землею загальною площею 3, 5902 га зареєстровано земельні ділянки на вул. Козелецька (без номеру) у Солом`янському районі м. Києва за кадастровими номерами :69:284:0001 площею 1,1753 га та :69:284:0002 площею 2,4149 га (загальною площею 3, 5902 га).

Таким чином, рішення Київської міської ради народних депутатів від 06.10.1992 № 6, розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.1996 №747 та державний акт на право постійного користування землею загальною площею 3, 5902 га стосуються права користування іншими земельними ділянками (кадастрові номера :69:284:0001, :69:284:0002), а не спірної (кадастровий номер :69:011:0039).

Заперечення відповідача з цього приводу необгрунтовані, оскільки спростовуються вищевстановленими фактами.

На підтвердження права на користування спірною земельною ділянкою до технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Обслуговуючим кооперативом «Ветеранів» додано інформаційну довідку від 14.11.2022 № 31-11/2, відповідно до якої за адресою: вул. Козелецька, 2а у Солом`янському районі м. Києва знаходяться наступні об`єкти нерухомого майна обслуговуючого кооперативу: адміністративно-господарська будівля, в якій знаходяться кімнати охорони, архівна кімната, кімнати правління, бухгалтерії, зборів, інвентарна та санвузлів, підпірні споруди (технічна документація на вказані об`єкти нерухомого майна не долучена до матеріалів), гаражні бокси членів кооперативу.

До технічної документації додано витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності фізичних осіб на гаражні бокси, які знаходяться на інших земельних ділянках, зокрема: 1) гараж НОМЕР_1 площею 80 кв.м. власник ОСОБА_1 на підставі довідки ОК «Ветеранів» від 30.09.2021 №54-09/1, згідно з якою нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :69:284:0002; 2) гараж НОМЕР_2 площею 80 кв.м. власник ОСОБА_1 на підставі довідки ОК «Ветеранів» від 30.09.2021 №55-09/1, згідно з якою нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :69:284:0002; 3) гараж НОМЕР_3 площею 135 кв.м. власник ОСОБА_1 на підставі довідки ОК «Ветеранів» від 30.09.2021 №56-09/1, згідно з якою нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :69:284:0002; 4) гараж НОМЕР_4 площею 135 кв.м. власник ОСОБА_1 на підставі довідки ОК «Ветеранів» від 30.09.2021 №54-09/1, згідно з якою нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :69:284:0002; 5) гараж НОМЕР_5 площею 120, 2 кв.м. (власник ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу від 13.10.2016, попередній власник ОСОБА_3 , але згідно довідки ОК «Ветеранів» від 21.04.2016 нерухоме майно знаходиться за земельній ділянці кадастровий номер :69:284:0001; 6) гараж НОМЕР_6 площею 145, 9 кв.м. власник ОСОБА_2 на підставі довідки ОК «Ветеранів» від 21.03.2016, згідно якої нерухоме майно знаходиться за земельній ділянці кадастровий номер :69:284:0001.

Отже, право власності на указані гаражі, які знаходяться на інших земельних ділянках, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та матеріалами реєстраційних справ щодо вказаних об`єктів, не може бути законною підставою для набуття речових прав на спірну земельну ділянку.

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно адміністративно-господарська будівля за адресою: м. Київ, вул. Козелецька, 2а не зареєстрована.

Крім того, відповідно до інформації Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 05.08.2024, 29.08.2024 по нежитловому фонду за адресою: м. Київ, вул. Козелецька, 2а нерухоме майно на праві власності не реєструвалось, у тому числі, ні адміністративно-господарська будівля, в якій знаходяться кімнати охорони, архівна кімната, кімнати правління, бухгалтерії, зборів, інвентарна та санвузлів, ні гаражі № НОМЕР_6, НОМЕР_5, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_1, НОМЕР_2.

На Порталі державної електронної системи у сфері будівництва відсутня інформація про реєстрацію дозвільних документів, що надають право на проведення будівельних (підготовчих) робіт та засвідчують прийняття збудованих об`єктів за вказаною адресою в експлуатацію. Вказане підтверджується інформацією Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 05.08.2024, що останній не видавав, не реєстрував документів, які б надавали право на виконання підготовчих/будівельних робіт та не приймав об`єкти будівництва в експлуатацію за адресою: м. Київ, вул. Козелецька, 2а.

Також, відповідно до інформації Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради від 06.08.2024 відомості про присвоєння поштової адреси об`єктам по вул. Козелецька, 2а у м. Києві відсутні, містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва не надавались.

Згідно інформації Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації від 02.08.2024, звернення від фізичних та юридичних осіб щодо присвоєння реквізитів адреси на вул. Козелецька, 2а не надходили, розпорядження не видавались.

Обгрунтовуючи свої вимоги прокурор зазначав, що будівництво відбулось на земельній ділянці, що не була відведена для будівництва, без дозволу власника земельної ділянки, без дозволів відповідного органу контролю на виконання будівельних робіт, а поштова адреса у передбаченому законодавством порядку не присвоювалась

Крім того, прокурор зазначив, що у межах кримінального провадження №0001344 від 15.05.2021 проведено 21.03.2025 огляд земельної ділянки за кадастровим номером :69:011:0039 по вул. Козелецькій, 2А у Солом`янському районі м. Києва площею 0, 0452 га та об`єкту нерухомого майна, що розташований на вказаній земельній ділянці, за результатами якого встановлено розташування лише одного об`єкту нерухомого майна - двоповерхової будівлі. З лівої сторони будівлі розташована щитова, до якої підключені електромережі. Поруч з будівлею розташовані залізничні колії.

Огляд проводився за участі представника Обслуговуючого кооперативу «Ветеранів» Могильова М.А., який повідомив, що об`єкт нерухомості (двоповерхову будівля) на вказаній земельній ділянці використовується Обслуговуючим кооперативом «Ветеранів» як адміністративна.

Крім того, у межах кримінального провадження №0001344 від 15.05.2021 окружною прокуратурою 03.09.2024 із залученням спеціалістів Комунального підприємства «Київський інститут земельних відносин» проведено огляд земельної ділянки за кадастровим номером :69:011:0039, за результатами якого встановлено, що земельна ділянка вкрита ґрунтовим та асфальто-бетонним покриттям, на ній знаходиться двоповерхова будівля білого кольору. Також зафіксовано факт розташування електростанції на відстані приблизно 10 -15 м від фасаду будівлі.

Комунальним підприємством «Київський інститут земельних відносин» за результатами огляду від 03.09.2024 виготовлено технічний звіт щодо вишукувальних робіт при здійсненні моніторингу земель та контролю за їх використанням і охороною матеріалів топографо-геодезичних та вишукувальних робіт, згідно загальна площа земельної ділянки, яка зайнята будівлею та використовується для її обслуговування становить 0,0279 га.

Відповідно до протоколу допиту представника Обслуговуючого кооперативу «Ветеранів» Могильова М.А. від 19.03.2025, адміністративна (господарська) будівля по вул. Козелецька, 2а у Солом`янському районі м. Києва (кадастровий номер :69:011:0039) використовується ОК «Ветеранів» та підключена до електропостачання на підставі договору з АТ «Укрзалізниця». Уповноважені особи ВП «Київського регіонального відділення «Енергозбут» АТ «Укрзалізниця" 04.03.2025, 14.03.2025, 17.03.2025 здійснили перевірку підключення ОК «Ветеранів» до електропостачання, про що буди складені відповідні акти.

Листом від 17.03.2025 АТ «Укрзалізниця» підтвердило підключення адміністративної будівлі ОК «Ветеранів» по вул. Козелецька, 2а у Солом`янському районі м. Києва (кадастровий номер :69:011:0039) до ЕІС код точки обліку 62Z137 на підставі заяви про приєднання від 28.12.2018 та договору про постачання електричної енергії від 11.05.2011 (споживач Обслуговуючий кооператив «Ветеранів»).

Згідно інформації ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» від 22.11.2024, 04.03.2025 будівля ОК «Ветеранів» по вул. Козелецька, 2а у Солом`янському районі м. Києва (кадастровий номер :69:011:0039) підключена до електричних мереж АТ «Укрзалізниця» та розміщується в охоронній зоні повітряних ліній електропередач 110 кв.

Відповідно до інформації ПрАТ «Київводоканал» від 04.03.2025, фахівцями товариства 03.03.2025 проведено обстеження двоповерхової нежитлової споруди Обслуговуючого кооперативу «Ветеранів» за адресою: вул. Козелецька, 2а у Солом`янському районі м. Києва (кадастровий номер 800000000:69:0011:0039), за результатами якого встановлено відсутність підключення до міських мереж та договірних відносин, водовідведення об`єкта здійснюється до вигрібної ями.

Крім того, існування за вказаною адресою лише однієї будівлі та поява її покрівлі з 2019 року, підтверджується тематичними картами супутникового ретроспективного моніторингу земельної ділянки по вул. Козелецькій 2а у Солом`янському районі м. Києві, наданих Національним центром управління та випробувань космічних засобів (лист від 10.10.2024).

Отже, зазначені у проекті землеустрою гаражі відсутні на спірній земельній ділянці, а інформація про них надана для створення уявної законної підстави для отримання земельної ділянки.

Таким чином, указане свідчить про самочинне будівництво на земельній ділянці площею 0,0452 га по вул. Козелецькій, 2а у Солом`янському районі м. Києві за кадастровим номером :69:011:0039, порушення вимог земельного і містобудівного законодавства та права територіальної громади на користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою.

Відповідно до частини 1 та 4 статті 373 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Частиною 1 статті 374 ЦК України встановлено, що суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до частини 1 статті 83 Земельного кодексу України (далі за текстом - ЗК України) землі, які належать на праві власності. У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування;

в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Відповідно до статті 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Пунктом а) та д) частини 1 статті 90 ЗК України закріплено, що власники земельних ділянок мають право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, довірчу власність, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди, а згідно частини 2 цієї статті порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Частиною 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що власником земельної ділянки з кадастровим номером :69:011:0039 є територіальна громада міста Києва в особі Київської міської рада, яка не приймала рішень щодо передачі її у користування та у власність відповідачу, а відтак зайняття відповідачем вказаної земельної ділянки є безпідставним та незаконним.

Всупереч ст. 74 ГПК України зазначені обставини відповідачем не спростовано.

З приводу доводів відповідача, що формування спірної земельної ділянки відбулося згідно рішення Київської міської ради № 958/1822 від 10.09.2015 суд зазначає наступне.

Рішенням від 10.09.2015 № 958/1822 Київрада дозволила землекористувачам за власні кошти виступити замовниками технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок, які перебувають на час прийняття рішення у їх законному фактичному користуванні.

При цьому, відповідач не був як на час прийняття вище вказаного рішення, так і на даний час законним користувачем спірної земельної ділянки та власником нежитлової будівлі на ній, тому дія вказаного рішення на відповідача не поширюється.

Доказів спростування вказаних фактів суду не подано. Таким чином доводи відповідача з цього приводу необгрунтовані.

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Стаття 376 ЦК України розміщена у главі 27 "Право власності на землю (земельну ділянку)", тобто правовий режим самочинного будівництва пов`язаний з питаннями права власності на землю.

Знаходження на земельній ділянці одного власника об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) іншого власника істотно обмежує права власника землі, при цьому таке обмеження є безстроковим. Власник землі в цьому разі не може використовувати її ані для власної забудови, ані іншим чином і не може здати цю землю в оренду будь-кому, окрім власника будівлі чи споруди. Тому державна реєстрація будівлі, споруди на чужій земельній ділянці є фактично і реєстрацією обмеження права власника землі (пункт 84 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18).

Відтак, самочинне будівництво нерухомого майна особою, яка не є власником земельної ділянки, слід розглядати як порушення прав власника відповідної земельної ділянки.

Відповідно до частини 2 статті 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Можливі способи захисту прав особи - власника земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, прямо визначені статтею 376 ЦК України, яка регулює правовий режим самочинно побудованого майна.

Частинами 3-5 статті 376 ЦК України, встановлено:

право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно;

якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок;

на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на важливість принципу superficies solo cedit (збудоване на поверхні слідує за нею). Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, хоча безпосередньо і не закріплений у такому вигляді в законі, знаходить вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства (постанови від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16 (пункт 8.5), від 03.04.2019 у справі № 921/158/18 (пункт 51), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункти 37-38), від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 (пункт 54), від 20.07.2022 у справі № 923/196/20 (пункт 34)).

Згідно з вказаним принципом особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц (пункт 42), від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 (пункт 54), від 20.07.2022 у справі № 923/196/20 (пункт 34)).

Крім того, не допускається набуття права власності на споруджені об`єкти нерухомого майна особою, яка не має права власності або такого іншого речового права на земельну ділянку, що передбачає можливість набуття права власності на будівлі, споруди, розташовані на відповідній ділянці. Виходячи з принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди право власності на об`єкт нерухомого майна набуває той, хто має речове право на земельну ділянку (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (пункти 92-94), від 20.07.2022 у справі № 923/196/20 (пункт 35)).

Вимога, яку може заявити особа - власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна або вимога про визнання права власності на самочинно побудоване майно (пункт 113 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі № 916/1174/22).

Як встановлено судом вище, та не спростовано відповідачем факт наявності на земельній ділянці площею 0,0452 за кадастровим номером :69:011:0039 на вул. Козелецькій, 2а у Солом`янському районі м. Києва нежитлової будівлі.

Факт належності вказаного об`єкта відповідачу підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В силу зазначеного, суд погоджується з позицією прокурора та зазначає, що вказана вище будівля, розташована на земельній ділянці комунальної форми власності з кадастровим номером :69:011:0039 є самочинним будівництвом оскільки доказів надання відповідних дозволів на її спорудження матеріали справи не містять у зв`язку з чим суд презюмує, що такі докази відсутні, а відтак взагалі не видавалися компетентними органами, а тому враховуючи вимоги прокурора такі об`єкти підлягають знесенню, а вимоги в цій частині задоволенню.

З приводу заявлених прокурором вимог про скасування державної реєстрації земельної ділянки слід зазначити наступне.

Правовідносини щодо реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі регулюються Земельним кодексом України, Законом України «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон), постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 № 1051 (далі - Порядок № 1051).

У відповідності з наведеним у ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Статтею 3 Закону передбачено, що державний земельний кадастр базується на таких основних принципах як об`єктивність, достовірність та повнота відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно вимог Закону.

Статтею 11 Закону визначено, що відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до норм та правил, технічних регламентів.

За змістом ст. 22 Закону документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати законодавству.

Відповідно до п. 12 Порядку № 1051 відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (ч. 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України).

Формування земельних ділянок здійснюється, в тому числі, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обов`язкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про землеустрій» погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 186 Земельного кодексу України встановлено, технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується власником (розпорядником) земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України.

Згідно підпункту 34 пункту 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільських, селищних та міських рад вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Як встановлено судом відомості про спірну земельну ділянку внесено до Державного земельного кадастру 30.12.2022 на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель від 03.12.2022, розробленого на замовлення Обслуговуючого кооперативу «Ветеранів» на підставі рішення Київської міської ради від 10.09.2015 № 958/1822 «Про інвентаризацію земель».

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про землеустрій», інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення Державного земельного кадастру, виявлення та виправлення помилок у відомостях Державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

У разі виявлення при проведенні інвентаризації земель державної та комунальної власності земель, не віднесених до тієї чи іншої категорії, віднесення таких земель до відповідної категорії здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі відповідної документації із землеустрою, погодженої в установленому законом порядку.

Згідно зі ст. 57 Закону України «Про землеустрій», в редакції, чинній на дату державної реєстрації земельної ділянки, технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель розробляється за рішенням власників (розпорядників) земельних ділянок або за рішенням сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до рішення від 10.09.2015 № 958/1822 Київрада дозволила землекористувачам за власні кошти виступити замовниками технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок, які перебувають у їх законному фактичному користуванні. Зі змісту вказаного рішення Київради вбачається, що його положення стосуються землекористувачів, які користуються земельними ділянками станом на час прийняття цього рішення.

Водночас, відповідач право власності на нежитлову будівлю не набув і станом на час прийняття рішення Київради № 958/1822 не був землекористувачем спірної земельної ділянки.

При цьому, як встановлено судом та не спростовано учасниками справи вказана нежитлова будівля була відсутня на земельній ділянці до 2019 року.

Таким чином, рішення Київської міської ради від 10.09.2015 № 958/1822 «Про інвентаризацію земель» не розповсюджуються на Обслуговуючий кооператив «Ветеранів» та не могло бути підставою для розроблення на її замовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації спірної земельної ділянки.

Згідно пп.3 п. 5 ст. 186 Земельного кодексу України технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель затверджується щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Указана технічна документація Київською міською радою не затверджувалась, зворотного відповідачем не доведено.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України, віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішеннями відповідного органу.

Враховуючи відсутність рішення Київської міської ради про віднесення спірної земельної ділянки до певної категорії та виду цільового призначення, державна реєстрація земельна ділянка з вищевказаним цільовим призначенням та видом використання здійснена у порушення вимог ст. 20 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Земельного кодексу України обмеження у використанні земель (крім обмежень, безпосередньо встановлених законом та прийнятими відповідно до них нормативно правовими актами) підлягають державній реєстрації в Державному земельному кадастрі у порядку, встановленому законом, і є чинними з моменту державної реєстрації.

Перелік обмежень щодо використання земельної ділянки, який наявний у матеріалах технічної документації, не відповідає додатку 6 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (зі змінами).

Отже, земельна ділянка, яка розташована у безпосередній близькості до залізничного транспорту та електростанції, в охоронних та санітарно - захисних зонах, не може бути зареєстрована та використовуватись як земельна ділянка для колективного гаражного будівництва.

Згідно відповіді Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 05.08.2024, територія, у межах якої сформована земельна ділянка з кадастровим номером :69:011:0039 є землями, які не надані у власність чи користування (проїзд).

Також, відповідно до інформації Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради від 20.09.2024, згідно Детального плану території а межах проспекту Перемоги та залізничної колії у Святошинському районі м. Києва, затв. рішенням Київської міської ради від 20.12.2017 №10003/4010, територія за функціональним призначенням відноситься до території вулиць і доріг.

Крім того, за інформацією регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 17.10.2024 земельна ділянка за кадастровими номерами :69:011:0039 має спільні межі землекористування з земельною ділянкою регіональної філії «Південно-Західна залізниця» з кадастровим номером :88:081:0013, яка належить до земель залізничного транспорту, в межах якої розташований об`єкт транспорту - залізничні колії, також з перегонами Борщагівка - Почайна та Святошин - Почайна, вантажною залізничною станцією Грушки.

Згідно ст. 6 Закону України «Про залізничний транспорт» землі, що надаються в користування для потреб залізничного транспорту, визначаються відповідно до Земельного кодексу України та Закону України «Про транспорт». До земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Для забезпечення у межах смуги відведення нормальної експлуатації залізничних колій, ліній електропостачання та зв`язку, інших пристроїв та об`єктів залізничного транспорту загального користування, а також у місцях, де є небезпека зсувів, обвалів, розмивів, селей, снігозанесень та інших небезпечних впливів, встановлюються охоронні зони. Охоронні зони - ділянки землі, прилеглі до земель залізничного транспорту загального користування і необхідні для забезпечення збереження, міцності та стійкості споруд, пристроїв та інших об`єктів залізничного транспорту.

Таким чином, спірна земельна ділянка має особливості, які мають бути враховані при державній реєстрації у Державному земельному кадастру, особливо щодо обмежень у використанні, та цільовому використанні.

За таких обставин, технічна документація не відповідає вимогам чинного земельного законодавства та містить завідомо недостовірну інформацію та документи, а подальша наявність відомостей про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі порушуватиме принципи об`єктивності, достовірності та повноти відомостей.

Частиною 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Частиною 10 ст. 24 Закону передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, зокрема у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Згідно з ч. 4 ст. 25 вказаного Закону Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Таким чином, державна реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером :69:011:0039 у Державному земельному кадастрі підлягає скасуванню із закриттям Поземельної книги щодо неї. А вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

В частині обраного прокурором способу захисту, суд зазначає, що коли право власності на самочинно побудоване нерухоме майно зареєстровано за певною особою без дотримання визначеного статтею 376 Цивільного кодексу України порядку, задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на таке майно, або вимоги про скасування державної реєстрації прав, або вимоги про припинення права власності тощо у встановленому законом порядку не вирішить юридичну долю самочинно побудованого майна та не призведе до відновлення стану єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 04.09.2024 у справі № 910/8317/23.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі № 916/1174/22, викладено наступне.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (див., зокрема, пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, пункт 88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див., зокрема, пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, пункт 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17).

За обставин, коли право власності на самочинно побудоване нерухоме майно зареєстровано за певною особою без дотримання визначеного статтею 376 ЦК України порядку, задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на таке майно, або вимоги про скасування державної реєстрації прав, або вимоги про припинення права власності тощо у встановленому законом порядку не вирішить юридичну долю самочинно побудованого майна та не призведе до відновлення стану єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна.

Отже, належними вимогами, які може заявити особа - власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна або вимога про визнання права власності на самочинно побудоване майно.

Судовим рішенням про знесення спірного об`єкта нерухомості суд вирішує подальшу юридичну долю самочинно побудованого майна (спірного об`єкта нерухомості).

Якщо право власності на об`єкт самочинного будівництва зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), у разі задоволення позовної вимоги про знесення об`єкта самочинного будівництва суд у мотивувальній частині рішення повинен надати належну оцінку законності такої державної реєстрації.

Якщо суд дійде висновку про незаконність державної реєстрації права власності на об`єкт самочинного будівництва, таке судове рішення є підставою для закриття розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи з огляду на положення пункту 5 частини першої статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовується рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, на підставі якого відкрито відповідний розділ).

Велика Палата Верховного Суду наголошує, що у випадку задоволення однієї із зазначених вище вимог юридична доля самочинно побудованого майна (спірного об`єкта нерухомості) буде вирішена у встановленому законом порядку. Разом із цим буде відновлено стан єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна. Натомість заявлена позивачем у цій справі вимога зазначеного не забезпечує.

За таких обставин, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З приводу доводів відповідача про пропуск прокурором строку позовної давності для звернення в суд з указаним позовом слід зазначити наступне.

Статтею 391 Цивільного кодексу України установлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власникові в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 924/1220/17.

Верховний Суд у постанові від 15.11.2023 у справі №916/1174/22 виклав свої висновки щодо способів захисту прав власника земельної ділянки у разі самочинного будівництва. Згідно висновків суду, належними вимогами, які може заявити особа власник земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна. Допоки держава або відповідна територіальна громада є власником земельної ділянки, яка використовується без оформлення правовстановлюючих документів, вона (в особі відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування) не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цією земельною ділянкою, зокрема, шляхом знесення самочинно збудованих на ній будинків, будівель і споруд. Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі № 910/13356/17.

Згідно з висновком правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц позовна давність до вимог за негаторним позовом не застосовується, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі, а тому цей позов може бути пред`явлений власником майна протягом всього часу, поки триває порушення.

Враховуючи викладені обставини, прокурором не було пропущено строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Обслуговуючий кооператив «Ветеранів» (03069, м. Київ, вул. Козелецька, 2-А, код 23494766) повернути територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради (01601, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, код 22883141) земельну ділянку площею 0,0452 га на вул. Козелецькій, 2а у Солом`янському районі м. Києва (кадастровий номер :69:011:0039) шляхом знесення самочинно збудованої нежитлової будівлі, що розташована на ній.

2. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером :69:011:0039 на вул. Козелецькій, 2-А у Солом`янському районі м. Києва площею 0,0452 га у Державному земельному кадастрі та закрити щодо неї Поземельну книгу

3. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу«Ветеранів» (03069, м. Київ, вул. Козелецька, 2-А, код 23494766) на користь Київської міської прокуратури (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, код 02910019) 4 844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 80 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 19.01.2026.

Суддя О.М.Ярмак