ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Черкаси Справа № 925/1251/25

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників:

від позивача не з`явився,

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Черкаської міської ради

до фізичної особи-підприємця Пилипенка Віталія Віталійовича

про стягнення 22 579,30 грн,

ВСТАНОВИВ:

Черкаська міська рада звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовом до фізичної особи-підприємця Пилипенка Віталія Віталійовича про стягнення безпідставно утримуваних грошових коштів у розмірі 22 579,30 грн за користування земельною ділянкою кадастровий номер :03:026:0002, що знаходиться у м. Черкаси по вул. Остафія Дашковича, 19 за період з 02.04.2017 по 20.08.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач як власник об`єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення, площею 116,98 кв.м. у м. Черкаси по вул. Остафія Дашковича, 19 на підставі свідоцтв про право власності, використовує з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомості земельну ділянку комунальної власності, на якій цей об`єкт знаходиться, всупереч вимогам земельного законодавства, без оформлення права користування земельною ділянкою, не сплачуючи при цьому орендну плату, у зв`язку з чим на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України (ЦК України) позивач просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у виді несплаченої орендної плати за фактичне користування земельними ділянками за період з 02.04.2017 по 20.08.2025.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 18.11.2025.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 18.11.2025 задоволено заяву відповідача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 10 год 30 хв 11 грудня 2025 року.

Ухвала про відкладення розгляду справи була надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням, однак ухвала направлена відповідачу відділенням Укрпошти повернута суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні; відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 3, в разі, якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Днем проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність адресату є 06.12.2025, отже відповідно до частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення відповідачу ухвали про відкладення розгляду справи є 06.12.2025.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Разом з тим, суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному разі суду.

Аналогічний правовий висновок знайшов своє змістовне відображення у численних постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №908/3468/13, від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 тощо.

Окрім того, за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Судом з дотриманням вимог статті 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвалу про відкриття провадження по справі № 925/1251/25 та ухвалу про відкладення розгляду справи, що вбачається за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/.

Таким чином, суд здійснив усі необхідні дії для повідомлення відповідача про час та місце проведення розгляду справи по суті.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений про час ті місце розгляду справи належним чином.

Відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, відзив на позов або будь-які інші письмові заперечення по суті спору не надав.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи є достатніми для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

11.12.2025 представник позивача подав заяву про проведення засідання за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 11.12.2025 ухвалено судове рішення, підписана вступна та резолютивна частини рішення.

Відомості про вказані процесуальні дії занесені до протоколу судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були, суд встановив таке.

Черкаська міська рада в силу положень п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 06.09.2012 №5245-VI Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності є власником земельної ділянки загальною площею 0,9456 га, кадастровий номер: :03:026:0002, що знаходиться у м. Черкаси по вул. Остафія Дашковича,19.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №439029824 від 11.08.2025, №439029893 від 11.08.2025, №439030009 від 11.08.2025 та довідок КП «ЧООБТІ» від 14.08.2025 та 21.07.2025 - ФОП Пилипенко Віталій Віталійович (далі - відповідач) є власником частини нежитлового приміщення торгового центру по вул. Остафія Дашковича, 19 у м. Черкаси, а саме:

РНМ 38485875 площею 31,5 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності САЕ451757 від 07.12.2012 виданого Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради;

РНМ 38459200 площею 36,5 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності САЕ309518 від 06.12.2012 виданого Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради;

РНМ 38366605 площею 48,98 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності САЕ451750 від 07.12.2012 та САЕ309519 від 06.12.2012 виданого Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради.

Загальна площа приміщень, що перебувають у власності відповідача становить 116,98 кв.м.

Вищевказане нерухоме майно відповідача розташовано на земельній ділянці площею 0,9456 га, кадастровий номер: :03:026:0002.

Згідно з довідкою КП "Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" від 29.05.2024 № 343 загальна площа всіх приміщень торгового центру літ. А-2, 1 пд, 2 пд, 3 пд становить 24652,6 кв.м.

Згідно інформаційної довідки з ДРРП №411510059 від 05.02.2025 за адресою м. Черкаси, вул. Остафія Дашковича 19 також розміщено приміщення торгового центру літ. А-2 площею 2546,7 кв.м.

З огляду на вищезазначене, загальна площа нерухомого майна, що знаходиться за адресою м. Черкаси, вул. Остафія Дашковича, 19 становить 27 199,3 кв.м. (24652,6+2546,7).

Згідно з розрахунком позивача частки та площі для нарахування відповідачу орендної плати за земельну ділянку (а.с. 30) на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформаційної довідки з ДРРП від 11.08.2025 № 439029824 реєстраційний номер майна: 38485875; від 11.08.2025 № 439029893 реєстраційний номер майна: 38459200; від 11.08.2025 № 439030009 реєстраційний номер майна: 38366605, від 05.02.2025 №411510059 реєстраційний номер майна № 101, довідки КП « ЧОО БТІ» від 29.05.2024 № 343; довідки КП «ЧОО БТІ» від 14.08.2025 № 212/13; довідки КП «ЧОО БТІ» від 21.07.2025 № 198/13 о частка власності відповідача нежитлових приміщень 116,98 кв.м. від загальної площі спільної власності 27199 кв.м. становить 0,00430085. Площа земельної ділянки (кадастровий номер - :03:026:0002) - 9456 кв.м.

Частка землекористування відповідача (площа для нарахування плати за землю) становить: 41 кв.м. (0,00430085 х 9456 кв.м.).

Відповідно до рішення Черкаської міської ради від 13.05.2010 №5-656 "Про затвердження показників грошової оцінки земель м, Черкаси, рішення від 13.05.2010 №5-657 "Про плату за оренду землі", від 27.06.2019 №2-4690 "Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси", рішення Черкаської міської ради від 24.12.2024 №70-3 "Про бюджет Черкаської міської територіальної громади на 2025 рік 0)", постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 №1147 "Про затвердження Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок", витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 15.01.2021 № 179, від 26.02.2024 №1698/42-24, від 13.03.2025 № НВ 025, інформаційної довідки з ДРРП від 11.08.2025 № 439029824, реєстраційний номер нерухомого майна: 38485875, від 11.08.2025 № 439029893 реєстраційний номер майна: 38459200; від 11.08.2025 № 439030009 реєстраційний номер майна: 38366605, здійснено розрахунок заборгованості відповідача за використання земельної ділянки за кадастровим номером :03:026:0002 площею 41,0 кв.м. за період з 02.04.2017 по 20.08.2025. Грошова оцінка на площу 41,0 кв. м. становить у 2017 році 28216,61 грн, у 2018 році 28216,61 грн, у 2019 році 28216,61 грн, у 2020 році 28216,61 грн, у 2021 році 28216,61 грн, у 2022 році 31038,27 грн, у 2023 році 35694,01 грн, 2024 році 37515,41 грн, у 2025 році 42016,48 грн.

За розрахунком позивача, заборгованість за користування відповідачем земельною ділянкою кадастровий номер :03:026:0002 площею 0,9456 га по вул. Остафія Дашковича, 19, м. Черкаси, за період з 02.04.2017 по 20.08.2025 становить 22579,30 грн, з якої площа для нарахування плати за землю становить 41,0 кв. м..

періодиднівсього, грн
02.04.201731.12.,45
01.01.201831.12.9,49
01.01.201931.12.9,49
01.01.202031.12.9.49
01.01.202131.12.9,49
01.01.202231.12.3.44
01.01.202331.12.2,46
01.01.202431.12.6,39
01.01.202520.08.3,57
Всього, грн. 22 579,30

У зв`язку з користуванням відповідачем земельною ділянкою по вул. Остафія Дашковича, 19, м. Черкаси, кадастровий номер :03:026:0002 у відповідній площі 41,0 кв.м. у період з 02.04.2017 по 20.08.2025 позивачем подано до Господарського суду Черкаської області позов про стягнення 22579,30 грн безпідставно утриманих коштів на підставі ст. 1212 ЦК України.

Таким чином, предметом позову у справі, що розглядається, є вимога позивача до відповідача про стягнення 22579,30 грн безпідставно утриманих коштів за фактичне користування земельною ділянкою.

Спірні правовідносини сторін перебувають у сфері дії Земельного і Податкового кодексів України, Закону України Про оренду землі, Закону України Про оцінку земель, які з урахуванням предмету спору, є спеціальними нормативними актами.

Згідно з частинами 1, 2 статті 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною 1 статті 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного Кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Положеннями статей 116, 125 Земельного Кодексу України визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 206 Земельного Кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України передбачено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Оскільки відповідач не є власником і постійним землекористувачем земельної ділянки, то і не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку. Проте, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача - орендна плата (статті 14.1.72, 14.1.73 Податкового кодексу України).

Відповідно до абз. 4 ч.1 ст.123 Земельного Кодексу України надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно з абз. 5 ст. 5 Закону України Про оцінку земель нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до ст. 18 Закону України Про оцінку земель, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться:

розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років;

розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.

Відповідно до абз. 2 ст. 20 Закону України Про оцінку земель дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Абзацом 1 ст. 23 Закону України Про оцінку земель передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації.

Згідно з п.п. 289.1.-282.2. ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:

Кi = І:100,

де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

З матеріалів справи судом встановлено, що Черкаська міська рада є власником земельної ділянки загальною площею 0,9456 га кадастровий номер: :03:026:0002, що знаходиться у м. Черкаси по вул. Остафія Дашковича, 19.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №439029824 від 11.08.2025, №439029893 від 11.08.2025, №439030009 від 11.08.2025 та довідок КП «ЧООБТІ» від 14.08.2025 та 21.07.2025 - ФОП Пилипенко Віталій Віталійович є власником частини нежитлового приміщення торгового центру по вул. Остафія Дашковича, 19 у м. Черкаси, а саме:

РНМ 38485875 площею 31,5 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності САЕ451757 від 07.12.2012 виданого Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради;

РНМ 38459200 площею 36,5 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності САЕ309518 від 06.12.2012 виданого Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради;

РНМ 38366605 площею 48,98 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності САЕ451750 від 07.12.2012 та САЕ309519 від 06.12.2012 виданого Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради.

Загальна площа приміщень, що перебувають у власності відповідача становить 116,98 кв.м.

Вищевказане нерухоме майно відповідача розташовано на земельній ділянці площею 0,9456 га, кадастровий номер: :03:026:0002.

Розрахунки збережених відповідачем коштів зроблені на підставі: рішення Черкаської міської ради від 13.05.2010 №5-656 "Про затвердження показників грошової оцінки земель м, Черкаси, рішення від 13.05.2010 №5-657 "Про плату за оренду землі", від 27.06.2019 №2-4690 "Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси", рішення Черкаської міської ради від 24.12.2024 №70-3 "Про бюджет Черкаської міської територіальної громади на 2025 рік 0)", постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 №1147 "Про затвердження Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок", витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 15.01.2021 № 179, від 26.02.2024 №1698/42-24, від 13.03.2025 № НВ 025, інформаційної довідки з ДРРП від 11.08.2025 № 439029824, реєстраційний номер нерухомого майна: 38485875, від 11.08.2025 № 439029893 реєстраційний номер майна: 38459200; від 11.08.2025 № 439030009 реєстраційний номер майна: 38366605.

Відповідно до повідомлення Держгеокадастру від 13.01.2025 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2024 рік» вбачається, що значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2017-2020 рр. була сталою і застосовувалася із значенням 1.0, за 2021 рік становить для земель несільськогосподарського призначення - 1,1, за 2022 рік - 1,15, за 2023 - 1,051, за 2024- 1,12.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 15.01.2021, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :03:026:0002 площею 9456,0 кв.м. у 2021 році становить 6507713,76 грн, при цьому розмір НГО 1 кв.м. становить 688,21 грн, а розмір НГО у 2021 році відповідно до площі для нарахування плати 41 кв.м. становить 28 216,61 грн. (688,21*41).

З врахуванням коефіцієнтів індексації, що зазначені вище, нормативно-грошова оцінка за 2017-2020 роки відповідно до площі для нарахування плати (41 кв.м.) становить 28 216,61 грн, за 2022 - 31038,27 грн (28 216,61*1,1), а за 2023 - 3 5 694,01 грн (31 03 8,27 *1,15).

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 26.02.2024, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :03:026:0002 площею 9456,0 кв.м. у 2024 році становила 8 652 334,56 грн., при цьому розмір НГО 1 кв.м. становив 915,01 грн., а розмір НГО відповідно до площі для нарахування плати (41 кв.м.) - 37 515,41 грн (915,01*41).

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.03.2025, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :03:026:0002 площею 9456,0 кв.м. у 2025 році становить 9 690 434,87 грн., при цьому розмір НГО 1 кв.м. становить 1 024,80 грн., а розмір НГО відповідно до площі для нарахування плати (41 кв.м.) - 42 016,48 грн (1 024,80*41).

Згідно витягу з ДЗК земельна ділянка загальною площею 0,9456 га, кадастровий номер: :03:026:0002, зареєстрована з цільовим призначенням Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, що на час внесення відомостей відповідало КВЦПЗ - 03.15.

Рішенням Черкаської міської ради №2-1312 від 25.06.2015 затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси. Відповідно до пункту 4 розділу 9 Положення наявна за земельні ділянки яким КВЦПЗ присвоєно 03,15 ставка орендної плати за користування такими земельними ділянками становить 3% від їх нормативно-грошової оцінки.

Рішеннями Черкаської міської ради №2-2219 від 27.06.2017 та №2-4690 від 27.06.2019 затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси. Відповідно до пункту 7 розділу 8 Положень за земельні ділянки яким КВЦПЗ присвоєно 03.15 ставка орендної плати за користування такими земельними ділянками становить 9% від їх нормативно-грошової оцінки.

Позивачем за період користування відповідачем з 02.04.2017 по 20.08.2025 земельною ділянкою з кадастровим номером :03:026:0002 визначено площу для нарахування плати за землю у розмірі 41 кв.м., якою він фактично користувався відповідно до площі займаних ним нежитлових приміщень.

З матеріалів справи встановлено, що до відповідача перейшло право користування частиною земельної ділянки по вул. Остафія Дашковича, 19 у м. Черкаси, однак належним чином оформлені договірні відносини з приводу оренди спірної земельної ділянки між сторонами відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, (провадження № 14-77цс18), а також від 13.02.2019 справа № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) викладено правовий висновок про те, що за змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (див. також висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/3412/17 Провадження № 12-182гс18).

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно (частина перша статті 1212 ЦК України).

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України (аналогічні висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 20.11.2018 року по справі № 922/3412/17).

Верховний Суд у постанові від 17.08.2022 по справі №922/1646/20 зазначив, що Верховний Суд вважає обґрунтованим та правомірним застосування судами попередніх інстанцій пункту 286.6 статті 286 Податкового кодексу України за аналогією у спірних правовідносинах та дійшов висновку, що розрахувати суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою для кожної з кількох осіб пропорційно їх часткам у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на такій земельній ділянці, можливо, а тому розрахунок позовних вимог, який містить у собі саме такий алгоритм, не суперечить вимогам закону, є раціональним та справедливим.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 05.08.2022 по справі №922/2060/20 зазначив, що за загальним правилом, правом власності на земельну ділянку, розташовану в межах відповідного населеного пункту, орган місцевого самоврядування наділений в силу закону, зокрема з уведенням 01.01.2002 у дію нового Земельного кодексу України. При цьому відсутність державної реєстрації речового права на земельну ділянку після 01.01.2013 не впливає на наявність права комунальної власності на відповідну земельну ділянку. Крім цього, нездійснення державної реєстрації речового права на сформовану земельну ділянку за органом місцевого самоврядування у відповідності до положень статті 79-1 Земельного кодексу України не є підставою для звільнення набувача права власності на будівлю або споруду від обов`язку сплачувати за фактичне користування земельною ділянкою комунальної власності, на якій розташований такий об`єкт нерухомості.

Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Аналогічні правові висновки були викладені також, в постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №925/1081/20 та від 20.09.2022 у справі №925/1082/20.

Тобто, незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під визначення Європейського суду з прав людини "виправдане очікування" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

При цьому, суд зазначає, що відновлення порушених прав позивача за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач із належно оформленими правами на земельну ділянку.

Позивач правомірно просить застосувати до правовідносин сторін ст. 1212 ЦК України для стягнення з відповідача спірних коштів за період з 02.04.2017 по 20.08.2025, з урахуванням площі займаної земельної ділянки.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України Про оренду землі визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Доказів сплати за користування землею за заявлений у позові період з відповідачем не надано.

Отже, у разі коли особа користувалася земельною ділянкою без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим зберегла кошти, вона зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17 ).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України у рішенні від 18.07.2006 та у справі Трофимчук проти України у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Отже, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства, суд позовні вимоги позивача про стягнення 22579,30 грн безпідставно утриманих коштів за фактичне користування землею задовольняє повністю.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються відомості про розподіл судових витрат.

При зверненні до суду за подання позовної заяви Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн на підставі платіжної інструкції від 30.09.2025 № 445 (а. с. 12).

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу (платнику) за рахунок відповідача в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Пилипенка Віталія Віталійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь міського бюджету м. Черкаси (рахунок №UA0023759, банк: Казначейство України (ЕАП), одержувач платежу: ГУК у Черк.обл./тг м. Черкаси, , код бюджетної класифікації: 24062200) безпідставно утримувані грошові кошти в розмірі 22 579,30 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Пилипенка Віталія Віталійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради (, Б. Вишневецького, 36 м. Черкаси) 3028,00 грн судових витрат зі сплати судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 31 грудня 2025 року.

Суддя О.В. Чевгуз