УХВАЛА

м. Київ

17.11.2025Справа № 910/209/20
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АЇСІ ІЛВО" (ідентифікаційний код 35479904)

про банкрутство

Суддя Яковенко А.В.

Помічник (за дорученням судді) Муханьков Ю.В.

Представники учасників: згідно з протоколом судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, оскільки неспроможний сплатити борг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2020 прийнято заяву до розгляду та призначено підготовче засідання суду на 06.02.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 відкрито провадження у справі № 910/209/20 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "АЇСІ ІЛВО" (ідентифікаційний код 35479904). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 06.02.2020. Введено процедуру розпорядження майном боржника з 06.02.2020. Призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Бондарчука Олександра Петровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 197 від 28.02.2013).

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 визнано акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "АТЛОН" (ідентифікаційний код 40393232) кредитором товариства з обмеженою відповідальністю "АЇСІ ІЛВО" (ідентифікаційний код 35479904) на загальну суму 4.136.993,35 грн., з яких: 4.204, 00 грн. - вимоги першої черги, 4.132.789, 35 грн. - вимоги четвертої черги. Затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 4.136.993,35 грн. Відмовлено акціонерному товариству "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "АТЛОН" (ідентифікаційний код 40393232) у визнанні кредитором до товариства з обмеженою відповідальністю "АЇСІ ІЛВО" (ідентифікаційний код 35479904) на суму 111.039, 53 грн. Визначено дату проведення підсумкового судового засідання у справі на 15.09.2020.

Постановою Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 визнано боржника банкрутом та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Бондарчука Олександра Петровича.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.09.2020 затверджено звіт розпорядника майна боржника про нарахування грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі № 910/209/20 за період з 06.02.2020 по 31.07.2020 на загальну суму 84.645,65 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.10.2020 задоволено клопотання арбітражного керуючого Бондарчука Олександра Петровича № 01-32/01-10 від 01.10.2020 року про сплату грошової винагороди.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.08.2021 задоволено клопотання ліквідатора боржника № 01-32/03-08 від 16.08.2021. Скасовано будь-які арешти, накладені на майно та грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю "АЇСІ ІЛВО" (ідентифікаційний код 35479904) чи інші обмеження, обтяження щодо розпорядження його майном. Заборонено накладення будь-яких нових арештів або інших обмежень, обтяжень щодо розпорядження майном товариства з обмеженою відповідальністю "АЇСІ ІЛВО" (ідентифікаційний код 35479904). Припинено обтяження рухомого та нерухомого майна товариства з обмеженою відповідальністю "АЇСІ ІЛВО" (ідентифікаційний код 35479904). Скасовано арешти, накладені постановою Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП № НОМЕР_4 від 20.09.2019 на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "АЇСІ ІЛВО" (ідентифікаційний код 35479904), які знаходяться на рахунках, відкритих в Акціонерному товаристві "УНІВЕРСАЛ БАНК" (ідентифікаційний код 21133352) рахунках Боржника: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.11.2021 задоволено клопотання ліквідатора боржника. Продовжено ліквідатору боржника арбітражному керуючому Бондарчуку Олександру Петровичу (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 197 від 28.02.2013) строк для подання суду на затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута на шість місяців, тобто до 02.05.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.06.2022 призначено розгляд справи на 07.07.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 продовжено ліквідатору боржника строк для подання суду на затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута до 07.01.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.09.2022 призначено розгляд справи на 15.11.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2022 продовжено ліквідатору боржника строк для подання суду на затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута до 31.08.2022.

Враховуючи, що станом на 13.06.2023 від ліквідатора боржника не надійшло звіту та ліквідаційного балансу на затвердження, розгляд справи призначено на 13.07.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.07.2023 задоволено клопотання ліквідатора боржника № 01-32/05-07 від 12.07.2023 року. Затверджено основну грошову винагороду та витрати ліквідатора боржника арбітражного керуючого Бондарчука Олександра Петровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 197 від 28.02.2013) у справі № 910/209/20 за період з 01.09.2022 по 30.06.2023 на загальну суму 200960, 00 грн. Продовжено ліквідатору боржника арбітражному керуючому Бондарчуку Олександру Петровичу (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 197 від 28.02.2013) строк для подання суду на затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута на шість місяців, тобто до 13.01.2024.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 01.04.2024 № 01.3-16/678/24, призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/209/20 у зв`язку із звільненням судді Паська М.В.

За результатами повторного автоматичного розподілу справ справу № 910/209/20 передано на розгляд судді Яковенко А.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2024 прийнято справу № 910/209/20 до свого провадження. Задоволено клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "АЇСІ ІЛВО" арбітражного керуючого Бондарчука О.П. Продовжено ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "АЇСІ ІЛВО" арбітражному керуючому Бондарчуку О.П. строк для подання суду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута на затвердження на шість місяців до 13.07.2024.

20.06.2024 до суду надійшло клопотання ліквідатора про визначення умов продажу майна банкрута.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 призначено розгляд клопотання ліквідатора про визначення умов продажу майна банкрута у судовому засіданні на 07.10.2024.

16.07.2024 до суду надійшло клопотання ліквідатора арбітражного керуючого Бондарчука О.П. про продовження строку ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю "АЇСІ ІЛВО" на шість місяців.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2024 задоволено клопотання ліквідатора арбітражного керуючого Бондарчука О.П. про надання згоди на продаж майна Товариства з обмеженою відповідальністю "АЇСІ ІЛВО" на першому, повторному та другому повторному аукціонах. Надано згоду ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "АЇСІ ІЛВО" арбітражному керуючому Бондарчуку О.П. на продаж майна банкрута на першому, повторному та другому повторному аукціонах на умовах згідно з поданим клопотанням. Задоволено клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "АЇСІ ІЛВО" арбітражного керуючого Бондарчука О.П. Продовжено ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "АЇСІ ІЛВО" арбітражному керуючому Бондарчуку О.П. строк для подання суду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута на затвердження на шість місяців до 13.01.2025.

10.01.2025 до суду надійшло клопотання ліквідатора про продовження строку ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю "АЇСІ ІЛВО" на 6 місяців.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 задоволено клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "АЇСІ ІЛВО" арбітражного керуючого Бондарчука О.П. Продовжено ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "АЇСІ ІЛВО" арбітражному керуючому Бондарчуку О.П. строк для подання суду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута на затвердження на шість місяців до 13.07.2025.

09.07.2025 до суду надійшло клопотання ліквідатора про продовження строку ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю "АЇСІ ІЛВО" на 3 місяці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2025 продовжено ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "АЇСІ ІЛВО" арбітражному керуючому Бондарчуку О.П. строк для подання суду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута на затвердження на три місяці до 13.10.2025.

До Господарського суду міста Києва надійшов звіт ліквідатора на затвердження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2025 призначено розгляд справи у судовому засіданні на 17.11.2025.

У судове засідання, призначене на 17.11.2025, з`явився представник ліквідатора. Представники інших учасників справи у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином.

Дослідивши звіт арбітражного керуючого Бондарчука О.П. про нарахування та виплату грошової винагороди в розмірі 6 15 700,00 грн., здійснення та відшкодування витрат у розмірі 1 290,00 грн. за період виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «АЇСІ ІЛВО» з 01.07.2023 по 29.09.2025, судом встановлено наступне.

Так, грошова винагорода арбітражного керуючого Бондарчука О.П. за вказаний період виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «АЇСІ ІЛВО» нарахована у мінімальному розмірі, визначеному ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства - 3 розміри мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідатор скликав проведення засідань комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «АЇСІ ІЛВО» у тому числі для вирішення питання схвалення комітетом кредиторів вказаного звіту на 14.08.2025 та 02.09.2025. Однак, скликані ліквідатором засідання комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «АЇСІ ІЛВО» не відбулися у зв`язку з неявкою кредиторів.

Частиною 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Нормами ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 6 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

У випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Тобто, не виявлення ліквідатором в ліквідаційній процедурі майна боржника, чи інших його активів та грошових коштів, жодним чином не впливає на оплату його послуг.

Арбітражний керуючий виконує покладені на нього судом обов`язки та, відповідно, здійснює діяльність арбітражного керуючого на платній основі, а необгрунтована відмова арбітражному керуючому в можливості отримання гарантованої законом винагороди і тим самим примушення його виконувати повноваження з відсутності оплати праці суперечить ст. 43 Конституції України та ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 5011-50/438-2012 від 17.05.2018.

При цьому відмову від оплати винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.

Якщо процедура банкрутства триває після закінчення коштів, авансованих заявником відповідно до абзацу 6 частини другої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, або таке авансування не здійснювалося через інше правове регулювання на час ініціювання процедури банкрутства, фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредиторами не створено, а коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника або від продажу його майна, яке не перебуває в заставі, недостатньо для оплати послуг арбітражного керуючого та його витрат, або взагалі відсутні, арбітражний керуючий не позбавлений права звернутися до суду із заявою про стягнення з кредиторів банкрута коштів на сплату грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат у справі, пропорційно розміру визнаних кредиторських вимог (висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 5011-15/2551-2012).

Таким чином, покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та його витрат у справі на кредиторів боржника є правильним, як у разі створення ними фонду для авансування таких витрат відповідно до частини п`ятої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, так і за ухвалою суду пропорційно сумам грошових вимог, адже залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого у відповідності до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 5002-17/1718-2011).

Згідно з викладеним у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 12/23-Б висновком про правильне застосування норм права, які регулюють питання нарахування, оплати та відшкодування витрат арбітражного керуючого (ліквідатора) і оплати його послуг (п. 44 вказаної постанови), не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника чи інших його активів та грошових коштів жодним чином не впливає на оплату його послуг. А відмова судом у задоволенні клопотання арбітражного керуючого про оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого за рахунок кредиторів за умови потенційної можливості виявлення майнових активів банкрута у майбутньому, а також за умови попереднього затвердження звітів про оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого нівелює стадію виконання судових рішень, якими встановлювалися і затверджувалися розміри послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Також, Верховний Суд у постанові від 30.01.2019 року у справі № 910/32824/15 відзначив, що ініціюючи провадження у справі про банкрутство кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна, як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Кредитори за умови непогодження з роботою арбітражного керуючого, з належним виконанням покладених на нього функцій, з розміром оплати праці арбітражного керуючого вправі були подавати скарги на дії арбітражного керуючого, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, оскаржувати ухвали суду про затвердження звітів про нарахування і виплату грошової винагороди, чого у цій справі не встановлено.

Крім того, пункт 14.1.226. статті 14 Податкового кодексу України визначає: самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Отже, відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін "самозайнята особа".

Відтак, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, повинно відбуватися на платній основі.

Кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

За змістом постанови Верховного Суду у складі колегії судців Касаційного господарського суду від 07.03.2023 року у справі № 908/1946/15-г, відхиляючи аргументи скаржника про відсутність підстав для вимог ліквідаторів щодо стягнення з кредиторів виплати грошової винагороди у заявлених розмірах через недоведення ліквідаторами часу, витраченого на вчинення ними окремих дій у ліквідаційній процедурі Боржника, суд зауважує, що положення статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства імперативно закріплюють щомісячний характер нарахування основної грошової винагороди за весь період виконання арбітражним керуючим відповідних повноважень з оплатою цієї винагороди у межах розміру, встановленого законом (частина друга статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства), що встановлюється ухвалою суду.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов наступних висновків.

По-перше, за результатом розгляду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута судом було встановлено, що ліквідатором було вжито усю повноту дій у ліквідаційній процедурі задля пошуку активів банкрута з метою максимального задоволення кредиторських вимог у даній справі. Будь-якого майна, за рахунок якого можливо було сплатити винагороду арбітражного керуючого в повному обсязі у ліквідаційній процедурі виявлено не було. Незадоволення вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі Товариства з обмеженою відповідальністю «АЇСІ ІЛВО» жодним чином не пов`язане з якістю роботи ліквідатора арбітражного керуючого Бондарчука О.П.

По-друге, матеріалами справи підтверджується, що ліквідатор за весь час ліквідаційної процедури виконував вимоги ухвал суду, безпосередньо приймав участь у судових засіданнях, надавав свої пояснення та заперечення з тих чи інших питань, які були предметом розгляду протягом провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «АЇСІ ІЛВО».

По-третє, матеріали справи не містять скарг на дії/бездіяльність ліквідатора арбітражного керуючого Бондарчука О.П., які б свідчили про неналежне виконання ним своїх обов`язків та повноважень з метою затягування ліквідаційної процедури.

По-четверте, фонд авансування грошової винагороди та відшкодування витрат ліквідатора у даній справі комітетом кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «АЇСІ ІЛВО» не створювався.

По-п`яте, положення статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства імперативно закріплюють щомісячний характер нарахування основної грошової винагороди за весь період виконання арбітражним керуючим відповідних повноважень з оплатою цієї винагороди у межах розміру, встановленого ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, що встановлюється ухвалою суду (постанова Верховного Суду від 07.03.2023 року у справі № 908/1946/15-г).

По-шосте, витрати арбітражного керуючого Бондарчука О.П., понесені за період виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «АЇСІ ІЛВО» підтверджені документально належними та допустимими доказами.

По-сьоме, ліквідатор вживав заходів для проведення засідання комітету кредиторів товариства задля розгляду та вирішення питання про схвалення вказаного звіту, однак скликані ліквідатором засідання комітету кредиторів на 14.08.2025 та 02.09.2025 не відбулися у зв`язку з неявкою кредиторів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що поданий ліквідатором звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «АЇСІ ІЛВО» відповідає положенням Кодексу України з процедур банкрутства, винагорода нарахована в мінімальному розмірі, визначеному ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, понесені витрати підтверджені документально, у зв`язку з чим поданий звіт підлягає затвердженню.

Керуючись статтями 2, 12, 30 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Затвердити звіт арбітражного керуючого Бондарчука О.П. про нарахування та виплату грошової винагороди в розмірі 6 15 700,00 грн., здійснення та відшкодування витрат у розмірі 1 290,00 грн. за період виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «АЇСІ ІЛВО» з 01.07.2023 по 29.09.2025.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 20.02.2026

Суддя А.В. Яковенко