ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2025 року м. Черкаси Справа № 925/412/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Вовчанській К.Ю., без участі представників сторін, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Комунального підприємства Теплокомуненерго міста Монастирище до Фізичної особи-підприємця Ляхевич Тетяни Олександрівни про стягнення 95652 грн 67 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Комунальне підприємство Теплокомуненерго міста Монастирище звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Ляхевич Тетяни Олександрівни (далі відповідач) про стягнення 94606 грн. 78 коп. вартості поставленої теплової енергії в нежитлові приміщення магазину роздрібної торгівлі (колишні нежитлові приміщення № 20 та № 21 по вул. Леніна, розширення магазину Перлина) вул. Соборна, 130/4, що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130, м. Монастирище за період з 01.05.2022 по 28.02.2025 року, 233 грн. 37 коп. інфляційних втрат, 812 грн. 52 коп. 3% річних, що разом становить 95652 грн. 67 коп. та відшкодування судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов`язків споживача щодо оплати за фактично спожиті послуги з постачання теплової енергії по нежитловим приміщенням вул. Соборна, 130/4, що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130, м. Монастирище за період з 01.05.2022 по 28.02.2025 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 23.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №925/412/25 та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, без виклику, запропоновано учасникам справи у встановлені строки подати суду заяви по суті справи, клопотання з процесуальних питань (за їх наявності) у відповідності до норм ст.ст. 165-167 ГПК України.

Відповідачка подала, через систему Електронний суд:

15.05.2025 року клопотання (вх.№7675/25), в якому просила зупинити провадження у справі №925/412/25 до набрання законної сили рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області у справі №702/795/23, рішення Київського окружного адміністративного суду у справі №320/25019/24;

08.07.2025 року клопотання (вх. №10353/25), в якому просила витребувати у позивача докази по справі, а саме:

детальний розрахунок розподілу обсягу спожитої послуги між споживачами будинку по вул. Соборна,130 послуги з постачання теплової енергії з посиланням на відповідний пункт, розділ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018р. №315, згідно якої відбувається нарахування заборгованості по магазину роздрібної торгівлі вул.Соборна 130/4 м.Монастирище помісячно;

детальний розрахунок помісячно складових розподілу та джерела їх походження, а саме пунктів на загально будинкові потреби, мінімальну частку питомого споживання теплової енергії (донарахування), для споживачів, приміщення яких обладнано вузлами обліку покази вузлів обліку помісячно за період, вказаний у позовній заяві;

завірений належним чином витяг з технічного паспорту на будинок , інших джерел, що містять дані про загальну опалювальну площу багатоквартирного будинку вул. Соборна, 130 м.Монастирище. Якщо відбувалися зміни в загальній опалювальній площі будинку в період, за який стягується заборгованість - витребувати документальне підтвердження цих змін;

02.09.2025 року заяву (вх. № 12685/25), в якій підтримала подані нею клопотання, просила їх задовольнити, повідомила про неможливість її явки в судове засідання 09.09.2025 року з огляду на віддаленість господарського суду та умови воєнного стану.

Представник позивача подав, через систему Електронний суд:

21.05.2025 року заперечення (вх.№7910/25), в якому повідомив, що вказані відповідачкою справи не впливають на розгляд даної справи, вважає подання таких клопотань затягуванням розгляду справи, просив відмовити у задоволенні клопотання відповідачки про зупинення провадження у даній справі;

04.09.2025 року заперечення на заяву відповідачки від 01.09.2025, клопотання від 08.07.2025 року (вх. №12917/25), в яких вказав на необґрунтованість клопотань відповідачки, просив відмовити у їх задоволенні, а також просив відмовити у долученні до матеріалів справи додатково доданих 01.09.2025 року відповідачкою доказів.

Ухвалами суду від 11.07.2025, 01.09.2025, 09.09.2025 року призначено судове засідання з розгляду справи №925/412/25 по суті на 24.09.2025 року, частково задоволено клопотання відповідачки про витребування доказів (вх. №10353/25 від 08.07.2025 року), зобов`язано позивача надати суду: детальний розрахунок щодо нарахованої заборгованості за надання послуги з постачання теплової енергії, забезпечено участь в судовому засіданні для представника позивача Шляпіна О.Ю. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів, за його клопотанням.

Представник позивача, подав через систему Електронний суд, 23.09.2025 року клопотання про часткове виконання ухвали від 09.09.2025 року (вх. № 13914/25), в якому просив долучити до матеріалів справи наявні в нього докази, які витребовувалися ухвалою суду від 09.09.2025 року, надати додатковий строк в 10 робочих днів на підготовку детального розрахунку щодо нарахованої заборгованості за надання послуги з постачання теплової енергії для нежитлового приміщення, магазину роздрібної торгівлі (колишні кв. 20, 21) по вул. Соборна, 130/4 м. Монастирище, Уманський район, Черкаська обл. також просив відмовити відповідачці у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

В судове засідання 24.09.2025 року відповідачка явку не забезпечила, причини неявки представника не повідомила, ухвалою суду від 24.09.2025 року долучено подані позивачем докази (ухвалою суду в протоколі судового засідання), задоволено клопотання позивача (вх. №13914/25 від 23.09.2025 року), поновлено йому строк на підготовку детального розрахунку щодо нарахованої заборгованості за надання послуги з постачання теплової енергії на 10 днів, з дати отримання ухвали суду; відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 23.10.2025 року; забезпечено участь в судовому засіданні для представника позивача Шляпіна О.Ю. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів, за його клопотанням.

02.10.2025 року канцелярією Господарського суду Черкаської області зареєстрована заява представника відповідачки (вх. 14382/25) у справі № 925/412/25, сформована 01.10.2025 року, відображена в системі Електронний суд і подана 02.10.2025 року, про відвід судді Грачова В.М. від розгляду справи № 925/412/25 з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України.

Ухвалою суду від 02.10.2025 відвід судді Грачову В.М. від розгляду справи № 925/412/25, заявлений відповідачкою Фізичною особою-підприємцем Ляхевич Тетяною Олександрівною за вх. № 14382/25 від 02.10.2025 року, визнано необґрунтованим, матеріали заяви Фізичної особи-підприємця Ляхевич Тетяни Олександрівни за вх. № 14382/25 від 02.10.2025 року про відвід судді Грачова В.М. передані уповноваженій особі для вирішення питання щодо визначення складу суду для розгляду вказаної заяви у порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

03.10.2025 року автоматизованою системою документообігу Господарського суду Черкаської області для вирішення питання про відвід судді Грачова В.М. у справі №925/412/25 за заявою фізичної особою підприємцем Ляхевич Т.В. від 01.10.2025 визначено суддю Дорошенка М.В., який ухвалою суду від 07.10.2025 року постановив відмовити у задоволенні заяви фізичної особи підприємця Ляхевич Тетяни Вікторівни від 01.10.2025 про відвід судді Грачова В.М. у справі №925/412/25.

Сторони, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, явку своїх представників в судове засідання 23.10.2025 року не забезпечили, представник позивача подав, через систему «Електронний суд», 20.10.2025 року заяву (вх. № 15361/25) про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі документів, відповідач в особі представника подав, через систему «Електронний суд», 23.10.2025 року заяву (вх. №15558/25), в якій просив відмовити в задоволенні позову та розглянути справу за його відсутності.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21), у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначити датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін.

Дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта Ляхевич Тетяні Вікторівні на праві власності належить магазин роздрібної торгівлі загальною площею 96,9 кв.м., який розташований за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, м. Монастирище, вул. Соборна, будинок 130/4. Відповідачка - Ляхевич Тетяна Вікторівна за договором міни квартир №130/35 від 07.08.2008 та за договором купівлі-продажу (згідно витягу з державного реєстру правочинів набула у власність квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (том 1; а.с. 136-138).

Позивач зазначив, що він є виконавцем розподілу комунальної послуги в силу Закону України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 №2189 (далі по тексту Закон №2189) та Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315, зі змінами (далі по тексту Методика).

Рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради від 26.05.2011 року №91 квартири АДРЕСА_3 ) виведено із житлового фонду.

Як вказує позивач, протягом періоду з 01.05.2022 по 28.02.2025 ним поставлялася теплова енергія/надавалися послуги з постачання теплової енергії в нежитлові приміщення магазину роздрібної торгівлі (колишні нежитлові приміщення № 20 та № 21 по вул. Леніна, 130) розширення магазину Перлина) вул. Соборна, 130/4, що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_4 та надавалися послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування.

Рішенням Господарського суду Черкаської області у справі №925/1370/18 за позовом Комунального підприємства Теплокомуненерго міста Монастирище до Фізичної особи - підприємця Ляхевич Тетяни Вікторівни про визнання договору купівлі-продажу теплової енергії укладеним, що було предметом її розгляду, позов задоволено повністю, визнано укладеним до 24 вересня 2020 року між Комунальним підприємством Теплокомуненерго міста Монастирище, ідентифікаційний код юридичної особи 25584373, місцезнаходження: 19101, Черкаська область, м. Монастирище, вул. Соборна, 122-І з Фізичною особою-підприємцем Ляхевич Тетяною Вікторівною, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 договір купівлі-продажу теплової енергії № 78-ТІ від 20 листопада 2018 року на нежитлові приміщення (магазин) №№ 20, 21, що знаходяться у структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130 в м. Монастирище, на умовах проекту договору, поданого Комунальним підприємством Теплокомуненерго міста Монастирище. Вказане рішення суду набрало законної сили 01.04.2024 року.

Рішенням Господарського суду Черкаської області у справі № 925/578/22 позов Комунального підприємства Теплокомуненерго до Фізичної особи підприємця Ляхевич Тетяни Вікторівни про стягнення 33118,23 грн заборгованості за спожиту теплову енергію/послуги з теплопостачання, послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання протягом періоду з 01.07.2019 по 30.04.2022 в нежитлове приміщення магазину роздрібної торгівлі за адресою (колишні нежитлові приміщення № 20, 21 по АДРЕСА_6 , розширення магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 ) вул. Соборна, 130/4 що знаходиться у структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130 м, задоволено і стягнути з Фізичної особи підприємця Ляхевич Тетяни Вікторівни на користь Комунального підприємства Теплокомуненерго міста Монастирище 33 118,23 грн боргу та 2481,00 грн. судового збору. Постановою північного апеляційного господарського суду від 25.07.2023 року вказане рішення залишене без змін.

Згідно положень ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд зауважує, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності установлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Відповідно до преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Зокрема, позивачем у даній справі заявлено до стягнення з відповідача 94606 грн 76 коп. заборгованості, яка включає в себе заборгованість за теплопостачання теплової енергії, за обслуговування внутрішньобудинкової системи, абонентське обслуговування, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії в нежитлові приміщення магазину роздрібної торгівлі (колишні нежитлові приміщення № 20 та № 21 по вул. Леніна, розширення магазину Перлина) вул. Соборна, 130/4, що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130, м. Монастирище за період з 01.05.2022 по 28.02.2025 року.

Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами та іншими нормативними документами (п. 8 Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, дата набрання чинності 04.09.2019, отже, є такими, що регулюють спірні правовідносини (далі Правила).

До матеріалів даної справи надані рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради Про початок опалювального сезону 2022-2023 років №154 від 28.09.2022 (т. 1 а.с. 66), Про початок опалювального сезону 2023-2024 років №209 від 04.10.2023 (т.1 а.с. 66 на звороті), Про початок опалювального сезону 2024-2025 років від 25.09.2024 №249 (т.1 а.с. 67).

За період з вересня 2022 року по грудень 2024 виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради встановлювались тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надавало споживачам КП Теплокомуненерго м. Монастирище на підставі рішень: від 28.09.2022 № 155; від 31.08.2023 № 183; від 24.10.2023 № 247; від 25.09.2024 № 247; від 23.12.2024 № 408 (том 1; а.с.68-77).

Відповідно до вимог постанов Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830 зі змінами «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» та від 03.10.2007 року № 1198 зі змінами «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» за період з листопада 2023 року по квітень 2025 року позивачем здійснювались перерахунки платежів для інших споживачів на підставі наказів КП «Теплокомуненерго» м.Монастирище (том 1; а.с. 78-83):

від 06.11.2023 року № 34 «Про перерахунок платежів для інших споживачів за жовтень 2023 р.»;

від 04.12.2023 року № 37 «Про перерахунок платежів для інших споживачів за листопад 2023 р.»;

від 02.01.2024 року № 3 «Про перерахунок платежів для інших споживачів за грудень 2024 р.»;

від 05.02.2024 року № 10 «Про перерахунок платежів для інших споживачів за січень 2024 р.»;

від 04.03.2024 року № 14 «Про перерахунок платежів для інших споживачів за лютий 2024 р.»;

від 04.04.2024 року № 20 «Про перерахунок платежів для інших споживачів за березень 2024 р.»;

від 01.11.2024 року № 50 «Про перерахунок платежів для інших споживачів за жовтень 2024 р.»;

від 02.12.2024 року № 54 «Про перерахунок платежів для інших споживачів за листопад 2024 р.»;

від 03.01.2025 року № 2 «Про перерахунок платежів для інших споживачів за грудень 2024 р.»;

від 03.02.2025 року № 9 «Про перерахунок платежів для інших споживачів за січень 2025 р.»;

від 03.03.2025 року № 13 «Про перерахунок платежів для інших споживачів за лютий 2025 р.»;

від 02.04.2025 року № 18 «Про перерахунок платежів для інших споживачів за березень 2025 р.».

Наказами КП Теплокомуненерго м. Монастирище Про плату за абонентське обслуговування від 02.06.2024 року №38 затверджено кошторис витрат на послугу з абонентського обслуговування на постачання теплової енергії, яка становила 31,70 грн (з ПДВ) в місяць на одного абонента, що надається споживачам за індивідуальними договорами; від 16.10.2024 року № 49 затверджено кошторис витрат на послугу з абонентського обслуговування на постачання теплової енергії, яка становила 35,10 грн (з ПДВ) в місяць на одного абонента, що надається споживачам за індивідуальними договорами (том 1; а.с.84 та на звороті).

Суд враховує, що 25.09.2020 року на зборах співвласників багатоквартирного будинку по вул. Соборна, 130, м. Монастирище було прийнято рішення про обрання індивідуальної моделі договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, а саме: кожному співвласнику багатоквартирного будинку заключити індивідуальний договір із КП Теплокомуненерго м. Монастирище на послуги з постачання теплової енергії (із здійсненням обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкової системи теплопостачання (том 1; а.с.85-87).

Відповідно до термінів, визначених у ст. 1 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, у редакції чинній на дату прийняття рішення ОСББ, співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Статтею 6 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 №2189-VIII, який введено в дію 01.05.2019 та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 названого вище Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Згідно із п. 4 розділу VI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України Про житлово-комунальні послуги не пізніш як протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України співвласники багатоквартирних будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком зобов`язані прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з частиною першою статті 14 цього Закону, а виконавці комунальних послуг - укласти із такими співвласниками договори про надання відповідних комунальних послуг відповідно до обраної співвласниками моделі організації договірних відносин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричинений коронавірусом SARS-CoV-2.

У статті 10 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку визначено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.

Отже, прийняття рішення загальними зборами щодо обрання моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального або колективного договору про надання комунальної послуги) входить до компетенції ОСББ. В матеріалах справи міститься копія такого протоколу (т.1, а.с.85-87).

Також, в матеріалах справи міститься калькуляція витрат та розрахунок плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем позивачем в будинку по вул. Соборна,130, м.Монастирище, затверджений директором комунального підприємства із переліком показників та їх вартістю (том 1; а.с.88).

За приписами ч. 2 ст. 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання послуги у порядку і випадках, визначених законом (зокрема з урахуванням рішення співвласників багатоквартирного будинку щодо обраної моделі договірних відносин у багатоквартирному будинку) (п. 46 Правил).

Укладення відповідного договору сторони мали здійснити на підставі рішення Господарського суду Черкаської області від 11.03.2024 року у справі № 925/1370/18, яке набрало законної сили 01.04.2024 року. В матеріалах справи міститься, наданий позивачем, примірник проекту договору № 78-ТІ з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (із здійсненням обслуговування і поточного ремонту внутрішньо будинкової системи теплопостачання) із споживачем ФОП Ляхевич Т.В. в м.Монастирище по вул.Соборна у буд.130 з опалювальною площею (об`ємом) приміщення споживача - 91,9 кв.м розміщення магазину «Перлина», опалювальною площею (об`ємом) будинку 3698,7 кв.м (том 1; а.с.12-14).

Частиною 5 ст. 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги визначено, що у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про обрання моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) відповідно до частини першої статті 14 цього Закону та повідомлення виконавців комунальних послуг про прийняте рішення за два місяці до запланованої дати укладення договору: такий виконавець зобов`язаний укласти договори про надання комунальних послуг відповідно до вимог цієї статті згідно з обраною співвласниками моделлю організації договірних відносин; раніше укладений із таким виконавцем договір про надання комунальної послуги достроково припиняється з дати набрання чинності новим договором, укладеним із співвласниками, але припинення (втрата чинності) дії раніше укладеного договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором та від відповідальності за порушення його умов.

Тобто, Закон України Про житлово-комунальні послуги передбачає обов`язок споживача сплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом (ч. 7 ст. 21 Закон України Про житлово-комунальні послуги).

В матеріалах справи міститься Робочий проект Реконструкція системи опалення квартир №20 та №21 в житловому будинку по вул. Леніна, 130 в місті Монастирище, які переобладнуються під магазин (розширення магазину Перлина) (т.1 а.с. 55-57).

Суд бере до уваги, що при розгляді справи № 925/869/14 за позовом Дочірнього підприємства Теплокомуненерго Публічного акціонерного товариства Монастирищенський ордена Трудового Червоного Прапора машинобудівний завод до Фізичної особи-підприємця Ляхевич Тетяни Вікторівни про стягнення суми було встановлено, що робочий проект, розроблений ПМП Політехнік у 2008 році на замовлення Ляхевич Тетяни Вікторівни та, виходячи з технічних умов, виданих позивачем на встановлення приладу обліку, не передбачає відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води приміщень № 20 і 21, як на цьому наполягав Ляхевич Тетяна Вікторівна, а передбачає дві складових обігріву - максимальне теплове навантаження приміщення складається з навантаження від втрат теплової енергії в ізольованих стояках та максимального теплового навантаження опалювальних приладів. Замовлення і виконання відповідачем цього проекту, погодження його позивачем, під`єднання зміненої системи опалення приміщень № 20 і 21 до будинку, визначення розміру розрахункових сумарних втрат тепла ізольованих трубопроводів магазину складають 362 Вт/год. і є діями осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, з яких виникли цивільні права та обов`язки, тобто є правочином і є зобов`язанням.

У даній справі позивач зазначає, що при розрахунку послуг теплопостачання відповідачу, враховувались дані робочого проекту, розробленого ПМП Політехнік у 2008 році на замовлення Ляхевич Тетяни Вікторівни.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, чинні до 01.05.2022, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Згідно із ст. 19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до Правил відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26.07.2019 №169, власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України Про житлово-комунальні послуги не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення.

Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проєкту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків.

За потреби, власник забезпечує виготовлення проєкту встановлення системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні, виготовленого відповідно до державних будівельних норм і правил.

Після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Не допускається примусове відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власників квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до ЦО та ГВП, у багатоквартирних будинках у разі відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП інших власників квартир та нежитлових приміщень.

Отже, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Матеріали даної справи не містять доказів, які б засвідчували факт законного відключення квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ) від мереж центрального теплопостачання та ненадання йому послуг з постачання тепла.

Позивач вказував на те, що рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради від 29.01.2015 №11 було надано дозвіл гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 і гр. ОСОБА_3 на від`єднання від внутрішньобудинкових тепломереж та влаштування індивідуального (автономного) електричного опалення магазину Перлина і нежитлового приміщення, яке реконструюється під розміщення магазину Перлина (бувші квартири АДРЕСА_1 та №21) по вул. Леніна, 130 м. Монастирище при умові отримання технічних умов від ПАТ Монастирищенський РЕМ, ДП Теплокомуненерго, ДП Житлокомунгосп та за погодженням голови об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по вул. Леніна, 130, АДРЕСА_7 (т. 1 а.с. 136). В подальшому вказане рішення було визнано недійсним у судовому порядку (№К/800/37769/15, №К/800/38169/15) (т.1; а.с.98-99).

Позивач звернувся до відповідача із листом «досудове попередження» №76 від 21.02.2025, за яким вимагав від відповідача сплату 88100 грн 98 коп. заборгованості за надані у період з травня 2022 по січень 2025 року послуги за спожиту теплову енергію/послуги з постачання теплової енергії, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, абонентське обслуговування по нежитловому приміщенню магазину роздрібної торгівлі вул. Соборна, 130/4, розширення магазину Перлина, що знаходиться в структурі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_4 (т.1; а.с.59). Лист надіслано на адресу відповідача 14.02.2025 згідно фіскального чеку №957 (т.1; а.с.59 на звороті).

Доказів оплати відповідачем позивачу вищевказаної суми заборгованості за спожиту теплову енергію/послугу з постачання теплової енергії, послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування за період з травня 2022 по січень 2025 року, як і реагування на претензію («досудове попередження») №76 від 21.02.2025, матеріали даної справи не містять.

Позивачем до матеріалів справи надано рахунки-фактури на оплату за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, виставлених відповідачу, а саме: №СФ-0000518 від 30.06.2022 (т. 1 а.с. 22), №СФ-0000756 від 31.09.2022 (т.1 а.с. 24), №СФ-0001068 від 31.12.2022 (т.1 а.с. 27), №СФ-0000278 від 31.03.2023 (т. 1 а.с. 30), №СФ-0000534 від 30.06.2023 (т.1 а.с. 32), №СФ-0000774 від 30.09.2023 (т. 1 а.с. 34), №СФ-0001099 від 31.12.2023 (т. 1 а.с. 37), №СФ-0000282 від 31.03.2024 (т. 1 а.с. 40), №СФ-0000531 від 30.06.2024 (т. 1 а.с. 42), №СФ-0000782 від 30.09.2024 (т.1 а.с. 43), №878 від 31.10.2024 (т. 1 а.с. 44 на звороті), № 995 від 30.11.2024 (т.1 а.с.45 на звороті), № 1037 від 31.12.2024, № 1087 від 31.12.2024 (т.1, а.с.47), № 36 від 31.01.2025 (т.1, а.с.48 на звороті), № 90 від 28.02.2025 (т.1, а.с.49 на звороті), та за абонентське обслуговування: №СФ-0000441 від 31.05.2022, № СФ-0000518 від 30.06.2022 (т.1 а.с. 22), №СФ-0000604 від 31.07.2022, №СФ-0000679 від 31.08.2022 (т. 1 а.с. 23), №СФ-0000756 від 30.09.2022 (т.1 а.с. 24), №СФ-0000846 від 31.10.2022 (т. 1 а.с. 25), №СФ-0000955 від 30.11.2022 (т. 1 а.с. 26), №СФ-0001068 від 31.12.2022 (т.1 а.с. 27), №СФ-0000062 від 31.01.2023 (т. 1 а.с. 28), №СФ-0000172 від 28.02.2023 (т.1 а.с. 29), №СФ-0000278 від 31.03.2023 (т.1 а.с. 30), №СФ-0000379 від 30.04.2023 (т. 1 а.с. 31), №СФ-0000455 від 31.05.2023, №СФ-0000534 від 30.06.2023 (т. 1 а.с. 32), №СФ-0000609 від 31.07.2023, №СФ-0000690 від 31.08.2023 (т.1 а.с. 33), №СФ-0000774 від 30.09.2023 (т. 1 а.с. 34), №СФ-0000871 від 31.10.2023 (т. 1 а.с. 35), №СФ-0000983 від 30.11.2023 (т. 1 а.с. 36), №СФ-0001099 від 31.12.2023 (т. 1 а.с. 37), №СФ-0000064 від 31.01.2024 (т.1 а.с.38), №СФ-0000175 від 29.02.2024 (т.1 а.с.39), №СФ-0000282 від 31.03.2024 (т.1 а.с.40), №СФ-0000364 від 30.04.2024, №СФ-0000445 від 31.05.2024 (т.1 а.с.41), №СФ-0000531 від 30.06.2024, №СФ-0000613 від 31.07.2024 (т.1 а.с.42), №СФ-0000696 від 31.08.2024, №СФ-0000782 від 30.09.2024 (т.1 а.с.43), №878 від 31.10.2024 (т.1 а.с.44 на звороті), №955 від 30.11.2024 (т.1 а.с.45 на звороті), №1037 від 31.12.2024, №1087 від 31.12.2024 (т.1 а.с.47), №36 від 31.01.2025 (т.1 а.с.48 на звороті), №90 від 28.02.2025 (а.с.49 на звороті) із доказами надсилання їх на адресу відповідача.

Також позивачем до матеріалів справи надано рахунки-фактури на оплату відповідачем послуги з постачання теплової енергії: №СФ-0000846 від 31.10.2022 (т. 1 а.с. 25), №СФ-0000955 від 30.11.2022 (т.1 а.с. 26), №СФ-0001068 від 31.12.2022 (т.1 а.с. 27), №СФ-0000062 від 31.01.2023 (т. 1 а.с. 28), №СФ-0000172 від 28.02.2023 (т.1 а.с. 29), №СФ-0000278 від 31.03.2023 (т.1 а.с.30), №СФ-0000379 від 30.04.2023 (т.1 а.с. 31), №СФ-0000871 від 31.10.2023 (т.1 а.с. 35), №СФ-0000983 від 30.11.2023 (т.1 а.с. 36), №СФ-0001099 від 31.12.2023 (т. 1 а.с. 37), №СФ-0000064 від 31.01.2024 (т.1 а.с. 38), №СФ-0000175 від 29.02.2024 (т. 1 а.с. 39), №СФ-0000282 від 31.03.2024 (т. 1 а.с. 40), №878 від 31.10.2024 (т.1 а.с. 44 на звороті), №995 від 30.11.2024 (т. 1 а.с. 45 на звороті), №1037, №1087 від 31.12.2024 (т. 1 а.с. 47), №36 від 31.01.2025 (т. 1 а.с. 48 на звороті), №90 від 28.02.2025 (т. 1 а.с. 49 на звороті).

Позивач при нарахування гігакалорій від існуючої будинкової системи опалення, яка не може бути демонтована для магазину роздрібної торгівлі (нежитлових приміщень №20 та №21, розширення магазину Перлина по вул. Соборна, 130/4 було враховано витрати від існуючої будинкової системи, яка не може бути демонтована, з урахування робочого проекту Реконструкція системи опалення квартир №20 та №21 в житловому будинку по вул. Леніна, 130 в місті Монастирище, які переобладнуються під магазин (розширення магазину Перлина) до жовтня 2020 року.

З жовтня 2020 року нарахування проводились у відповідності до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315.

Щодо доводів відповідача про необґрунтованість та недостовірність нарахувань, то за приписами Правил рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором.

Статтею 8 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання визначено, що рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону.

Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Інформація, зазначена в пунктах 6, 7, 9, 10 частини третьої цієї статті, надається споживачу не менше двох разів на рік. Інформація, зазначена в пункті 10 частини третьої цієї статті, надається також у випадках, коли виконавець надсилає споживачам договори або зміни до них.

Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Рахунки надаються споживачу на безоплатній основі.

Рахунок на оплату комунальної послуги повинен містити, зокрема, таку інформацію:

1) найменування та платіжні реквізити виконавця комунальної послуги;

2) адресна інформація, найменування або прізвище, ім`я та по батькові споживача, або абонентський номер споживача, визначений договором про надання комунальної послуги, який дає згоду ідентифікувати споживача виконавцю або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг;

3) період, за який здійснюється нарахування;

4) загальна сума до сплати;

5) поле для внесення споживачем показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії (якщо згідно із законом або договором такі показання знімає споживач);

6) обсяг спожитої теплової енергії та води за поточний період, визначений згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону, а також показання відповідних вузлів обліку (у разі відсутності вузлів обліку теплової енергії - приладів - розподілювачів теплової енергії), на основі яких цей обсяг визначено, застосоване розрахункове або середнє споживання;

7) діючі ціни та тарифи на комунальні послуги;

8) стан розрахунків споживачем за спожиту комунальну послугу, у тому числі заборгованість з оплати послуги (у разі її наявності), періоди, в яких виникла така заборгованість, відомості про обчислення її розміру, пільги/субсидії (у разі їх надання/призначення);

9) середній обсяг споживання та середній розмір плати за комунальну послугу іншими споживачами відповідної категорії (у тому числі в розрізі класів будівель), яким комунальну послугу надає цей виконавець, визначені за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

10) рекомендації щодо можливих заходів з підвищення енергоефективності будівель, інформація про державні цільові та інші програми підвищення енергоефективності, контактна інформація та порядок одержання додаткової інформації.

У разі якщо у будівлі налічуються два та більше споживачів, інформація про обсяги спожитої комунальної послуги, зазначена в пункті 6 частини третьої цієї статті, надається також щодо будівлі в цілому.

Інформація, зазначена в пунктах 6-10 частини третьої цієї статті, може надаватися виконавцем як додаток до рахунка на оплату комунальних послуг та/або надаватися споживачам за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Зазначена інформація має надаватися також за зверненням споживача.

Додатково до інформації, зазначеної в частині третій цієї статті, виконавець забезпечує споживачу доступ до інформації про динаміку споживання комунальних послуг, а саме: 1) інформації про щомісячний обсяг споживання комунальних послуг за останні три роки (або з дня набрання чинності договором про надання комунальних послуг, якщо з такого дня минуло менше трьох років); 2) інформації про щоденні, щотижневі, щомісячні та щорічні обсяги споживання комунальних послуг за останні два роки (або з дня набрання чинності договором про надання комунальних послуг, якщо з такого дня минуло менше двох років), якщо вузли обліку дають змогу отримувати таку інформацію.

Доступ до інформації, зазначеної в цій частині, надається шляхом забезпечення споживачам доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів або через інтерфейс вузлів обліку.

Доступ до інформації, зазначеної в частинах третій і шостій цієї статті, може надаватися третім особам, у тому числі управителю багатоквартирного будинку, об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку, виконавцю енергосервісу за енергосервісним договором, з урахуванням вимог Закону України Про захист персональних даних.

У разі якщо розподіл обсягів комунальних послуг, що здійснюється відповідно до статті 10 цього Закону, здійснює представник споживачів, у тому числі об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управитель багатоквартирного будинку, такий представник зобов`язаний надавати споживачам інформацію, зазначену в частинах третій і шостій цієї статті.

Споживачі забезпечуються інформацією, зазначеною в частинах третій і шостій цієї статті, на безоплатній основі, крім випадків, встановлених законом.

Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, зобов`язані щомісяця надавати облікову інформацію про споживання комунальних послуг за вузлами комерційного обліку органу місцевого самоврядування для здійснення узагальнення та моніторингу. При цьому чинним законодавством України не передбачено підстав для звільнення споживача (відповідача) від оплати фактично йому наданих послуг, у зв`язку із недоліками у виставлених на оплату рахунках.

Нежитлові приміщення магазину роздрібної торгівлі (колишні нежитлові приміщення № 20, 21 по вул. Леніна, розширення магазину Перлина) вул. Соборна. 130/4 розміщені у структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна. 130, м. Монастирище. Такі приміщення не є відокремленими від вказаного будинку, не відключені від мережі централізованого теплопостачання та опалюються від даної мережі тривалий час. Через єдину централізовану систему опалення здійснювався відпуск теплової енергії в житловий будинок по вул. Соборна, 130, м. Монастирище, в тому числі і в приміщення магазину відповідачки.

В нежитлових приміщеннях магазину роздрібної торгівлі (колишні нежитлові приміщення № 20, 21 по вул. Леніна, розширення магазину Перлина) вул. Соборна, 130/4 що знаходиться у структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна. 130 м. Монастирище відсутнє індивідуальне опалення (т.1, а.с.17-18)

Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, наказом від 22.11.2005 № 4 був затверджений Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (із змінами). Станом на час розгляду справи діючий Порядок затверджений Мінрегіонбудом № 169 від 26.07.2019 (далі - Порядок).

Позивач наголосив, що факт споживання відповідачем теплової енергії та послуг підтверджується рішеннями Монастирищенської міської ради про початок опалювальних сезонів, підписаними Актами відпуску теплової енергії по іншим споживачам, приміщення яких також знаходяться у структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130, Актами готовності теплового господарства до опалювального періоду, підписаними в т. ч. представником державної інспекції з енергетичного нагляду, актами фіксації початку та припинення постачання послуг на будинок по вул. Соборна, 130 із фіксацією показників та рахунками на спожиту теплову енергію і послуг (т.1, а.с.61-64).

Позивач вважає, що відповідачка порушила умови ст. ст. 526, 527 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), абзац шостий статті 19 Закону України Про теплопостачання, абз. 5 ч. 40 Правил користування тепловою енергією затверджених постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007, ч. 35-38 Правил надання послуг з постачання теплової енергії затверджених постановою КМУ № 830 від 21.08.2019. п. 5 ч. другої статті 7, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

За прострочення відповідачем грошового зобов`язання позивач нарахував в порядку положень ч.2 ст.625 ЦК України, від простроченої суми до стягнення 233 грн 37 коп. 3% річних та 812 грн 52 коп. інфляційних втрат за період з 01.10.2023 по 28.02.2025 року.

Предметом позову у справі, що розглядається, є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення з відповідача боргу за фактично надані позивачем послуги за поставлену теплову енергію в нежитлові приміщення магазину роздрібної торгівлі (колишні нежитлові приміщення № 20 та № 21 по вул. Леніна, розширення магазину Перлина) вул. Соборна, 130/4, що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130, м. Монастирище за період з 01.05.2022 по 28.02.2025 року, а також 233 грн. 37 коп. інфляційних втрат, 812 грн. 52 коп. 3% річних за прострочення грошового зобов`язання.

09.11.2017 року прийнято Закон України Про житлово-комунальні послуги № 2189-VIIІ (далі Закон № 2189-VIIІ), який введено в дію 01.05.2019.

Відповідно до п. 2 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закон № 2189-VIIІ визнано таким, що втратив чинність, Закон України Про житлово-комунальні послуги (Відомості Верховної Ради України, 2004 р., № 47, ст. 514 із наступними змінами) з дня введення в дію цього Закону, крім норм, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд, які втрачають чинність через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 2189-VII (в редакції на час введення Закону в дію) договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Отже, оскільки договір купівлі-продажу теплової енергії № 78-ТІ від 20.11.2018 року не був укладений на момент введення в дію Закону України № 2189-VIIІ (станом на 01.05.2019), а рішення щодо його укладення набрало законної сили 01.04.2024, тобто після введення в дію Закону України Про житлово-комунальні послуги № 2189-VIIІ, то він не зберіг свою чинність після введення в дію Закону України № 2189-VIIІ (оскільки він ще не набув таку чинність на момент введення в дію такого Закону), а у відповідача, внаслідок прийняття такого Закону виник обов`язок по укладенню з виконавцем комунальних послуг - позивачем у строк до 24.09.2020 договору про надання відповідних комунальних послуг за правилами, визначеними цим законом.

У подальшому Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020, що набрав чинності 02.04.2020, внесено зміни до Закону України № 2189-VIIІ, а саме до п. 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення. Так відповідно до такого пункту договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Водночас між сторонами у даній справі виникла ситуація за якої з моменту введення в дію Закону України № 2189-VIIІ між ними був відсутній договір, який міг би зберігати свою чинність, а відтак, відповідач отримував послуги з постачання теплової енергії, послуги з теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування без укладення договору.

Стягнення у бездоговірному порядку боргу за спожиту теплову енергію та наданих послуг з обслуговування внутрішньобудинкових мереж по нежитлових приміщення за період з 01.07.2019 по 30.04.2022 було предметом розгляду справи № 925/578/22, у якій позовні вимоги задоволені рішенням Господарського суду Черкаської області від 30.01.2023.

Листом від 22.10.2020 вих. № 245 позивач направив відповідачу два екземпляри договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (із здійсненням обслуговування і поточного ремонту внутрішньобудинкової системи теплопостачання) на приміщення №20,21, розширення магазину «Перлина» по вул.Соборна,130, м.Монастирище (т.1, а.с.145), проте вказаний договір відповідачем укладено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання послуги у порядку і випадках, визначених законом (зокрема з урахуванням рішення співвласників багатоквартирного будинку щодо обраної моделі договірних відносин у багатоквартирному будинку) (п. 45 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830).

Як встановлено вище, доказів укладення договору на виконання вказаних вимог законодавства матеріали справи не містять, що свідчить про те, що між сторонами відсутні договірні відносини.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Статтею 4 ЦК України встановлено, що:

основу цивільного законодавства України становить Конституція України;

основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України;

актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу;

цивільні відносини можуть регулюватись актами Президента України у випадках, встановлених Конституцією України.

За змістом ч. 2 ст. 7 Закону України № 2189-VIII індивідуальний споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частина 5 ст. 13 Закону України № 2189-VIII встановлює, що відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Обов`язок оплачувати щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію встановлений і ст. 19 Закону України Про теплопостачання.

Отже, відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє споживача від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №922/4239/16, постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №922/2790/17.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 29.11.2019 у справі №910/12034/18 зазначено, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, проте необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг.

Отже, у відповідача в силу приписів чинного законодавства наявний обов`язок оплачувати послуги, отримані ним за спірний період за відсутності укладеного договору про надання комунальних послуг із виконавцем таких послуг.

У статті 1 Закону України № 2189-VIII визначено наступні терміни:

житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо);

плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Згідно із п. 31 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії.

Відповідно до п.п. 32, 33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

Плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Плата за послугу, абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однієї сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів.

У разі коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали одну з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою статті 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги, та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування.

У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали одну з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують постачання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги відповідно до вимог частини третьої цієї статті з урахуванням таких особливостей: 1) виконавець забезпечує відповідність кількісних та якісних характеристик послуги встановленим нормативам на межі централізованих інженерно-технічних систем постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; 2) до плати виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором не включається плата за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують постачання відповідної комунальної послуги; 3) технічне обслуговування, поточний та капітальний ремонти внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують постачання відповідної комунальної послуги, здійснюються співвласниками чи залученими ними уповноваженими на виконання таких робіт особами за рахунок співвласників (п. 7 ст. 14 Закону України № 2189-VIII).

Доказів того, що співвласники багатоквартирного будинку не дійшли згоди з виконавцем розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку матеріали даної справи не містять.

Отже, обов`язок зі сплати заявлених позивачем до стягнення 94606 грн 76 коп. за спожиті послуги з постачання теплової енергії, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування за період з 01.05.2022 по 28.02.2025 у відповідача наявний навіть за відсутності укладеного із позивачем договору.

Згідно із п.п. 34, 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання.

Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором.

Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

За умовами п. 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Таким чином, відповідач, як індивідуальний споживач, з урахуванням визначеної моделі укладення договорів про надання послуги з постачання теплової енергії рішенням зборів співвласників будинку від 25.09.2020, яке наразі не визнано недійсним у встановленому законодавством порядку (у судовому порядку), зобов`язаний у відповідності до Закону України № 2189-VIII оплачувати житлово-комунальні послуги у повному обсязі, при цьому відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не звільняє його від такого обов`язку.

Матеріли справи не містять докази як того, що спірне нежитлове приміщення за адресою вул. Соборна, 130/4 у м. Монастирище від`єднано від мереж централізованого опалення в установленому законом порядку, так і того, що у такому приміщенні наявне газове чи електричне індивідуальне опалення. При цьому те, що у такому нежитловому приміщенні підтримується необхідна температура за допомогою кондиціонерів є не доведеним, так як на підтвердження вказаного відповідач надає покази споживання електроенергії, проте, суд першої інстанції цілком вірно критично поставився до таких доказів, адже електричну енергію споживають не тільки кондиціонери, а і всі електроприлади.

Позивач направив відповідачу досудове попередження з вимогою сплатити наявний борг, доказів оплати боргу в добровільному порядку матеріали справи не містять.

Позивачем складалися акти та виставлялися відповідні рахунки за спірний період. Вказані акти та рахунки направлялись відповідачу. При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, отримання відповідачем рахунків підтверджується змістом листування сторін.

Нарахування проводились у відповідності до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315.

Позивач до позову додав інформацію про покази загальнобудинкового вузла обліку теплової енергії багатоквартирного будинку житлового будинку по вул. Соборна, 130 м. Монастирище, зокрема, і у місячному розрізі та по роках і загальну кількість спожитих послуг з постачання теплової енергії будинком у місячному розрізі та по роках.

Відповідно до п. 25 Правил розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно до площі (об`єму) приміщення споживача згідно з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315 (далі по тексту - Методика № 315).

Згідно із п. 1 розділу ІІ Методики №315 загальні правила розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень в розрахунковий період визначається так: за показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії (теплолічильника) за його наявності при постачанні теплової енергії до індивідуального теплового пункту будівлі або до будівлі при відкритій системі теплопостачання; розрахунковим методом відповідно до розділу XI цієї Методики.

Визначення обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення (Qопф.с), здійснюється згідно з розділом V цієї Методики.

Розподіл втрат теплової енергії у трубопроводах та в обладнанні внутрішньобудинкової системи опалення, поза межами опалюваних приміщень, опалюваних МЗК та допоміжних приміщень будівлі здійснюється серед визначених категорій приміщень згідно з додатком 1 до цієї Методики пропорційно до їх загальних/опалюваних площ/об`ємів.

У розділі VI Методики визначено, що для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених вузлами розподільного обліку теплової енергії / приладами-розподілювачами теплової енергії / вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді). Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 4 °C від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями вузлів розподільного обліку теплової енергії / приладів-розподілювачів теплової енергії / вузлів розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії.

Донарахування обсягу теплової енергії для опалюваного приміщення, оснащеного вузлом розподільного обліку або приладами-розподілювачами теплової енергії Qдонпр.j або Qдонпр.g відповідно, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, здійснюється з метою унеможливлення опалення приміщення за рахунок суміжних опалюваних приміщень або опалюваних МЗК та допоміжних приміщень, запобігання утворенню грибків та плісняви в приміщеннях, МЗК та допоміжних приміщеннях, а також недопущення зниження нормативного строку експлуатації приміщення/будівлі. Це донарахування не застосовується у разі неналежного теплопостачання у будівлі (відхилення від нормативних кількісних та якісних показників послуги з теплопостачання) за наявності у розрахунковому періоді у будівлі більше 30 % опалюваних приміщень, щодо яких складено акт-претензію щодо кількості та/або якості наданої послуги, підписаний споживачем та виконавцем комунальної послуги, або у разі, якщо претензії споживача щодо якості послуги з постачання теплової енергії вважаються визнаними відповідно до частини сьомої статті 27 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

З матеріалів справи слідує та сторонами не заперечується, що спірний багатоквартирний будинок оснащений інженерною мережею з централізованого опалення, нежитлові приміщення у житловому будинку мають спільну інженерну мережу з централізованого опалення, а відтак у позивача відсутня технічна можливість не здійснювати постачання теплової енергії виключно у спірне приміщення.

Теплова енергія постачається безперервно (п.29 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007 (далі Правила №1198)).

Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених ст.16 цього Закону (ч. 4 ст. 21 Закону 2). Аналогічні положення містяться у п.3 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 (далі Правила №630).

Згідно з п.36 Правил № 1198 теплопостачальна організація зобов`язується забезпечувати протягом обумовленого в договорі часу безперервне постачання теплової енергії (за винятком нормативно встановлених перерв), підтримувати параметри теплоносія, що подається з колекторів джерела теплової енергії, на вході в теплову мережу споживача теплової енергії відповідно до температурного графіка теплової мережі, не допускаючи відхилення параметрів, визначених договором.

Споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункти 24, 25 Правил № 630).

На підтвердження обсягу наданих позивачем послуг на заявлену у позові суму, судом досліджувались надані докази, а саме:

копії актів готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період за період позову, які підписувалися, в тому числі і представником державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії;

копії актів про фіксацію факту подачі теплоносія до будинку по вул. Соборна, 130 м. Монастирище із зазначенням показників, зокрема на початок та кінець опалювальних періодів;

помісячні покази загальнобудинкового засобу обліку теплової енергії багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130 м. Монастирище (початкові, кінцеві показники та їх різниця);

помісячний розподіл спожитих послуг з постачання теплової енергії для нежитлових приміщень магазину Відповідача із зазначенням періоду нарахувань, виду споживання згідно Методики № 315 та кількість спожитих послуг по кожному виду споживання і загалом;

розрахунок суми боргу по нежитловому приміщенню відповідача із зазначенням видів послуг, періоду нарахування, дати нарахування і сплати, кількості спожитих послуг, тарифів, інформації про (не) сплату, заборгованість тощо;

помісячні копії рахунків та актів відпуску теплової енергії із зазначенням послуг, періоду нарахування, кількості спожитих послуг, тарифів, інформації про (не)сплату, заборгованість тощо;

помісячні підписані копії актів відпуску теплової енергії іншими співвласниками нежитлових приміщень/магазинів у структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130 м. Монастирище;

копії рішень органу місцевого самоврядування про початок та закінчення опалювальних сезонів у м. Монастирище, встановлення тарифів;

довідка виконавчого комітету Монастирищенської міської ради про якість послуг від позивача;

довідки електропостачальної та газових служб про відсутність індивідуальних систем у приміщенні магазину відповідача.

Матеріли справи не містять доказів відключення у спірний період від теплопостачання як будинку по вул. Соборна 130/4, що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130, м. Монастирище Черкаської області, так і спірних нежитлових приміщень.

Отже, надані позивачем докази у сукупності підтверджують як факт постачання теплової енергії до будинку, що знаходиться за спірною адресою, так і обов`язок відповідача оплатити теплову енергію.

Відповідачка, заперечуючи проти нарахувань вказала, що позивачем не доведена опалювальна площа у розмірі, що ним зазначена у розрахунках, зазначаючи, що у проєкті Договору №78-ТІ, така площа становить 3698,7 кв.м, а у розрахунках 4600,61 кв.м.

Суд звертає увагу відповідачки, що вона в силу Закону має обов`язок з укладення відповідного договору щодо наданих комунальних послуг, у випадку зазначення у проекті, запропонованому позивачем, як виконавцем послуг, невірних показників, відповідачка не позбавлена права внести відповідні зміни у встановленому законодавством порядку шляхом укладення додаткових угод.

Зокрема, суд враховує факти, встановлені судами при розгляді справи № 925/578/22 за позовом КП Теплокомуненерго м. Монастирище до ФОП Ляхевич Т.В. предметом розгляду у якій були вимоги про стягнення 33 118,23 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію/послуги з теплопостачання, послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання протягом періоду з 01.07.2019 по 30.04.2022 в нежитлове приміщення магазину роздрібної торгівлі за адресою м. Монастирище, вул. Соборна, 130/4, що належить відповідачу і теж знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130, зокрема щодо ухвалення рішення зборів співвласників будинку за адресою м. Монастирище, вул. Соборна, 130 про обрання індивідуальної моделі договорів про надання послуги з постачання теплової енергії.

Факт надання позивачем послуги з постачання теплової енергії, абонентського та технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання до багатоквартирного будинку, який розташований за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, м. Монастирище, вул. Соборана, 130/4, в тому числі і до Магазину, який належить відповідачу, у період з 01.05.2022 по 28.02.2025, включно, надавались саме позивачем, відповідачем не заперечується.

Як зазначалося вище, позивач звертався до Господарського суду Черкаської області з позовом до відповідача, у якому просив суд визнати укладеним між позивачем та відповідачем договір купівлі-продажу теплової енергії № 78-ТI від 20.11.2018 на магазин Перлина, що знаходиться у структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130, м. Монастирище на умовах, викладених у проєкті договору № 78-ТI від 20.11.2018.

Рішенням від 11.03.2024 у справі № 925/1370/18 Господарський суд Черкаської області визнав укладеним до 24 вересня 2020 року між Комунальним підприємством Теплокомуненерго міста Монастирище, з Фізичною особою-підприємцем Ляхевич Тетяною Вікторівною договір купівлі-продажу теплової енергії № 78-ТІ від 20 листопада 2018 року на нежитлові приміщення (магазин) №№ 20, 21, що знаходяться у структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130 в м. Монастирище, на умовах проекту договору, поданого Комунальним підприємством Теплокомуненерго міста Монастирище, яке набрало законної сили - 01.04.2024.

Щодо доводів відповідача про необґрунтованість та недостовірність нарахувань, слід зазначити наступне.

За приписами Правил рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором.

Статтею 8 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання визначено, що рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону.

Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Інформація, зазначена в пунктах 6, 7, 9, 10 частини третьої цієї статті, надається споживачу не менше двох разів на рік. Інформація, зазначена в пункті 10 частини третьої цієї статті, надається також у випадках, коли виконавець надсилає споживачам договори або зміни до них.

Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Рахунки надаються споживачу на безоплатній основі.

Рахунок на оплату комунальної послуги повинен містити, зокрема, таку інформацію:

1) найменування та платіжні реквізити виконавця комунальної послуги;

2) адресна інформація, найменування або прізвище, ім`я та по батькові споживача, або абонентський номер споживача, визначений договором про надання комунальної послуги, який дає згоду ідентифікувати споживача виконавцю або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг;

3) період, за який здійснюється нарахування;

4) загальна сума до сплати;

5) поле для внесення споживачем показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії (якщо згідно із законом або договором такі показання знімає споживач);

6) обсяг спожитої теплової енергії та води за поточний період, визначений згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону, а також показання відповідних вузлів обліку (у разі відсутності вузлів обліку теплової енергії - приладів - розподілювачів теплової енергії), на основі яких цей обсяг визначено, застосоване розрахункове або середнє споживання;

7) діючі ціни та тарифи на комунальні послуги;

8) стан розрахунків споживачем за спожиту комунальну послугу, у тому числі заборгованість з оплати послуги (у разі її наявності), періоди, в яких виникла така заборгованість, відомості про обчислення її розміру, пільги/субсидії (у разі їх надання/призначення);

9) середній обсяг споживання та середній розмір плати за комунальну послугу іншими споживачами відповідної категорії (у тому числі в розрізі класів будівель), яким комунальну послугу надає цей виконавець, визначені за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

10) рекомендації щодо можливих заходів з підвищення енергоефективності будівель, інформація про державні цільові та інші програми підвищення енергоефективності, контактна інформація та порядок одержання додаткової інформації.

У разі якщо у будівлі налічуються два та більше споживачів, інформація про обсяги спожитої комунальної послуги, зазначена в пункті 6 частини третьої цієї статті, надається також щодо будівлі в цілому.

Інформація, зазначена в пунктах 6-10 частини третьої цієї статті, може надаватися виконавцем як додаток до рахунка на оплату комунальних послуг та/або надаватися споживачам за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Зазначена інформація має надаватися також за зверненням споживача.

Додатково до інформації, зазначеної в частині третій цієї статті, виконавець забезпечує споживачу доступ до інформації про динаміку споживання комунальних послуг, а саме: 1) інформації про щомісячний обсяг споживання комунальних послуг за останні три роки (або з дня набрання чинності договором про надання комунальних послуг, якщо з такого дня минуло менше трьох років); 2) інформації про щоденні, щотижневі, щомісячні та щорічні обсяги споживання комунальних послуг за останні два роки (або з дня набрання чинності договором про надання комунальних послуг, якщо з такого дня минуло менше двох років), якщо вузли обліку дають змогу отримувати таку інформацію.

Доступ до інформації, зазначеної в цій частині, надається шляхом забезпечення споживачам доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів або через інтерфейс вузлів обліку.

Доступ до інформації, зазначеної в частинах третій і шостій цієї статті, може надаватися третім особам, у тому числі управителю багатоквартирного будинку, об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку, виконавцю енергосервісу за енергосервісним договором, з урахуванням вимог Закону України Про захист персональних даних.

У разі якщо розподіл обсягів комунальних послуг, що здійснюється відповідно до статті 10 цього Закону, здійснює представник споживачів, у тому числі об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управитель багатоквартирного будинку, такий представник зобов`язаний надавати споживачам інформацію, зазначену в частинах третій і шостій цієї статті.

Споживачі забезпечуються інформацією, зазначеною в частинах третій і шостій цієї статті, на безоплатній основі, крім випадків, встановлених законом.

Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, зобов`язані щомісяця надавати облікову інформацію про споживання комунальних послуг за вузлами комерційного обліку органу місцевого самоврядування для здійснення узагальнення та моніторингу.

При цьому чинним законодавством України не передбачено підстав для звільнення споживача (відповідача) від оплати фактично йому наданих послуг, у зв`язку із недоліками у виставлених на оплату рахунках.

Також, суд зауважує, що від збільшення загальної опалювальної площі будинку виграє саме відповідач, оскільки чим більша опалювальна площа будинку, тим менше припадає на 1 кв.м, а опалювальна площа визначається шляхом отримання архівної інформації ЖЕКу та технічних, правовстановлюючих документів співвласників будинку. Вона може змінюватися в разі змін у правовстановлюючих документах власників квартир та нежитлових приміщень будинку.

Розмір нарахувань за основну послугу з постачання теплової енергії для споживачів (крім населення, бюджетних установ, релігійних організацій), у зв`язку із щомісячною зміною ціни природного газу, підлягав зміні відповідно до постанови КМУ від 10.11.2021 № 1209 Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із зміною ціни природного газу.

Таким чином, обов`язок зі сплати заявлених позивачем до стягнення 94606 грн 76 коп. за спожиту теплову енергію/послугу з постачання теплової енергії, послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування за період з 01.05.2022 по 28.02.2025 року у відповідача наявний навіть за відсутності укладеного із позивачем договору, про що неодноразово зверталась увага відповідача під час розгляду справ №925/869/14, №925/262/17, №925/1150/16, №925/1247/19 судами всіх інстанцій.

Наданий відповідачем лист КП Монастирищенське виробниче управління житлово-комунального господарства № 370 від 29.11.2023 (т.1, а.с.175), у якому повідомляється, що підприємство не володіє інформацією про опалювальну площу будинку № 130 по вул. Соборній; загальна площа будинку по вул. Соборній 130 складає 5 526,8 кв.м, житлова площа 4 039,8 кв.м, нежитлова площа будинку 112,6 кв.м, суд не враховує в якості доказу про опалювальну площу, оскільки в ньому прямо зазначено про відсутність інформації у КП Монастирищенське виробниче управління житлово-комунального господарства щодо такої площі.

Відповідно до довідок Виконавчого комітету Монастирищенської міської ради від 37.07.2024 № 485 і від 07.04.2025 № 202 послуги з постачання теплової енергії, абонентського та технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання для усіх споживачів міста Монастирище та села Нове Місто, упродовж періоду з червня 2021 по червень 2024 років та з липня 2024 по березень 2025 років, включно, надавалися позивачем безперебійно та якісно (т.1, а.с.16).

З огляду на досліджені документальні докази, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт невиконання відповідачем свого обов`язку по оплаті спожитих послуг з постачання теплової енергії по нежитловим приміщенням магазину Перлина вул. Соборна 130/4, що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130, м. Монастирище Черкаської області, послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування за період з 01.05.2022 по 28.02.2025 в сумі 94606 грн 76 коп., відтак суд задовольняє вимоги в цій частині.

Здійснений позивачем розрахунок до стягнення з відповідача в порядку положень ч.2 ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання, в розмірі 233 грн 37 коп. 3% річних та 812 грн 52 коп. втрат внаслідок інфляції за період з 01.10.2023 по 28.02.2025, суд вважає обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь якій стадії судового процесу;

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладених обставин справи та наведених норм чинного законодавства, суд вважає заявлені вимоги позивача обґрунтованими та доведеними, а тому позов підлягає до повного задоволення. Доводи відповідачки, приведені нею в обґрунтування заперечень проти позову, господарський суд відхиляє через їх невідповідність встановленим фактичним обставинам справи та вказаним вище нормам чинного законодавства.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 3028 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255-256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи підприємця Ляхевич Тетяни Вікторівни, РНОКПП НОМЕР_1 ; місцезнаходження: АДРЕСА_5 , на користь Комунального підприємства Теплокомуненерго міста Монастирище, , місцезнаходження: 19101, Черкаська область, м. Монастирище, вул. Соборна, 122-І - 94606 грн 78 коп. боргу, 233 грн 37 коп. інфляційних втрат, 812 грн 52 коп. 3% річних, 3028 грн судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено 31.12.2025 року.

Суддя В.М. Грачов