ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Черкаси Справа № 925/1087/23(925/1376/25)

Вх.суду № 16346/25 від 05.11.2025

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., із секретарем судового засідання Руденко К.О.,

за участю у судовому засіданні: Юдицького О.В. (ліквідатор банкрута, особисто), Квітчатого М.А. (від відповідача, директор, особисто), Пасіченко К.П. (від відповідача, адвокат, за ордером),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду позовну заяву від 04.11.2025 №02-01/1487/1087-2023

позивача, боржника у особі ліквідатора банкрута,

до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер плюс",

про стягнення 173 470,00 грн.,

подану для розгляду у межах справи за заявою

ініціюючого кредитора, ОСОБА_1 ,

до боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиінвеситбудмонтаж",

про банкрутство юридичної особи,

УСТАНОВИВ:

1. Боржником у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Юдицького О.В., у межах справи про банкрутство подано позовну заяву від 04.11.2025 №02-01/1487/1087-2023 з вимогами: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер плюс" (вул.Енгельса (Вячеслава Чорновола), б.160/1, кв.8, м.Черкаси, 18028, ідентифікаційний код 32584054) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиінвестбудмонтаж" (вул.Хрещатик,193/2, офіс 2, м.Черкаси, 18007, ідентифікаційний код 37067516) безпідставно отримані грошові кошти у сумі 173 470,00 грн.; витрати із сплати судового збору покласти на відповідача.

2. Позивач у позовній заяві від 04.11.2025 №02-01/1487/1087-2023, відповіді на відзив від 02.12.2025 №02-01/1519/1087-2023 та його представник у судовому засіданні вимоги підтримали повністю і пояснили,

що будь-яких бухгалтерських та інших документів за 2019 рік керівник ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" ОСОБА_2 розпоряднику майна боржника не передав;

що під час здійснення аналізу виписок про рух коштів за 2019 рік на поточному рахунку банкрута № НОМЕР_1 в АТ "ОТП банк" ліквідатором було встановлено наявність на рахунку ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" станом на 21.06.2019 грошових коштів у сумі 173 570,97 грн.;

що платіжною інструкцією від 21.06.2019 №1 ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" перерахувало ТОВ "Партнер плюс" грошові кошти у сумі 173 470,00 грн. за бетон згідно рах. №54 від 19.06.2019, в т.ч. ПДВ 20% 28 911,67 грн.;

що документів, які б підтверджували використання придбаного активу у виробничій діяльності ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" арбітражному керуючому Юдицькому О.В. керівником не надано;

що у податковому кабінеті ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" податкова накладна на таку операцію не оформлена та не зареєстрована;

що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 21.06.2019 керівником ТОВ "Партнер плюс" був ОСОБА_3 , а єдиним засновником (учасником) юридичної особи ОСОБА_2 ;

що на дату проведення вказаної вище фінансової операції керівником ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" та підписантом був ОСОБА_2 , а засновниками (учасниками) ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" були ТОВ "Інвестиційно-будівельна компанія" (єдиним засновником (учасником) якої являється ОСОБА_4 ) та ОСОБА_2 ;

що проведена 21.06.2019 фінансова операція на суму 173 470,00 грн. фактично мала ознаки безтоварної операції, грошові кошти ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" були безпідставно перераховані ТОВ "Партнер плюс" як пов`язаній через керівників та засновників особі, у зв`язку з чим вони підлягають поверненню ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж";

що згідно з рішенням суду у справі №925/1087/23(925/943/24) боржник у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Юдицького О.В., 24.04.2019 звернувся до суду із позовом про розірвання договору доручення від 13.12.2010 №РИС-12-2010-3, укладеного між ТОВ "РосьІнвестБуд" (в особі директора ОСОБА_5 ) та ЗАТ "Рось", стягнення з ТОВ "Черкасиінвестбуд" (до зміни назви ТОВ "РосьІнвестБуд") грошових коштів у розмірі 554 279,60 грн., сплачених ЗАТ "Рось" на виконання вказаного вище договору;

що перерахування ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" 21.06.2019 ТОВ "Партнер плюс" коштів у сумі 173 470,00 грн. було здійснено під час розгляду судом вказаного вище позову;

що ухвалою суду від 29.08.2019 №1 у справі №14/5026/1020/2011 про банкрутство ЗАТ "Рось" з ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" на користь ЗАТ "Рось" було стягнуто 83 462,50 грн., сплачених на виконання договору доручення від 13.12.2010 РИС-12-2010-3;

що при цьому суд установив, що на час порушення провадження у справі про банкрутство ЗАТ "Рось" та зобов`язання ініціюючого кредитора ухвалами суду від 29.09.2006 та від 08.11.2016 здійснити публікацію відповідного оголошення, головним бухгалтером ЗАТ "Рось" був ОСОБА_2 ;

що на виконання договору доручення від 13.12.2010 №РИС-12-2010-3 15.12.2010 платіжним дорученням №1 ЗАТ "Рось" перерахувало ТОВ "РосьІнвестБуд" грошові кошти у сумі 671 800,00 грн., у той самий час як ТОВ "РосьІнвестБуд" поернуло кошти у сумі 470 817,50 грн. та у сумі 117 520,00 грн.; що різниця склала 83 462,50 грн.; що договір доручення від 13.12.2010 №РИС-12-2010-3 не укладено (ч.1 ст.181 ЦК України), оскільки не містить такої істотної умови як "чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному"; що відсутність укладеного договору між сторонами унеможливлює його розірвання (чи й визнання недійсним); що договір не виконувався і наміру його виконувати сторони не мали;

що на дату звернення ліквідатора ЗАТ "Рось" до суду з позовом до ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" у межах справи №14/5026/1020/2011 (24.04.2019) на поточному рахунку ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" перебували грошові кошти у сумі 173 470,00 грн., які 21.06.2019 платіжною інструкцією №1 були перераховані ТОВ "Партнер плюс" очевидно з метою уникнення відповідальності перед ЗАТ "Рось" та навмисного невиконання рішення суду у справі №14/5026/1020/2011;

що дії ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" в особі керівника ОСОБА_2 та ТОВ "Партнер плюс", єдиним засновником, кінцевим бенефіціарним власником та контролером якого є ОСОБА_2 , принципам добросовісності не відповідає;

що у зв`язку з повним виведенням грошових коштів з рахунку ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" шляхом їх перерахування ТОВ "Партнер плюс" ухвалу суду від 29.08.2019 у справі №14/5026/1020/2011, якою з ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" на користь ЗАТ "Рось" стягнуто 83 462,50 грн. не виконано, що у подальшому призвело до відкриття провадженняу справі про банкрутство ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж".

3. Відповідач у відзиві від 26.11.2025 №2/11-2025, у запереченні на відповідь на відзив від 10.12.2025 №1/12-2025 та його представник у судовому засіданні проти вимог заперечили повністю і пояснили,

що позивач помилково припускає, що відбулася безтоварна операція; що якщо б кошти були просто перераховані ТОВ "Партнер плюс", то у такому випадку у балансі ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" на кінець 2019 року мала б бути відображена дебіторська заборгованість на вказану суму;

що основними нормативними актами, які встановлюють вимоги до форми та змісту первинних документів у бухобліку є Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88;

що мета складання первинних документів зафіксувати факт господарської операції;

що згідно з ч.5 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені;

що податкова накладна не є первинним документом, тому її наявність чи відсутність не може бути підтверджуючим фактором про те, чи відбулась господарська операція, чи ні;

що спірна господарська операція відбулась у червні 2019 року, тобто після її проведення минуло 6 років та 5 місяців;

що згідно з п.44.3.2 Податкового кодексу України строк зберігання 1825 днів (5 років) стосується первинних та фінансових документів юридичних осіб;

що таким чином, наразі практично неможливо відтворити події проведення вказаної господарської операції.

4. При вирішенні поданої на розгляд заяви судом застосовуються положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частини судового рішення.

5. Заслухавши учасників справи та дослідивши наявні у справі докази суд установив наступні обставини.

Згідно з Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань:

щодо ТОВ "Партнер плюс" станом на 21.06.2019 засновником та одним з представників товариства є Квітчатий Михайло Андрійович.

щодо ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" станом на 23.03.2019 одним із засновників товариства, керівником та підписантом товариства є ОСОБА_2 .

Згідно з випискою АТ "ОТП банк" по рахунку ТРОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" № НОМЕР_1 за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 на рахунок ТОВ "Партнер плюс" №8174 перераховано 173 470,00 грн. , призначення платежу: "За бетон зг.Рах. №54 від 19.06.2019 р., в т.ч. ПДВ 20% 28911,67 грн."

20.06.2019 згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №1 ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" через АТ "ОТП банк" перерахувало на рахунок ТОВ "Партнер плюс" №8174 173 470,00 грн. із зазначенням у призначенні платежу: "За бетон зг. Рах. №54 від 19.06.2019 р., в т.ч. ПДВ 20% 28911,67 грн."

09.01.2023 згідно з актом №1 списання документів ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" комісія у складі директора ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" ОСОБА_2 та запрошених осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 провели відбір документів ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж", строк зберігання яких закінчився 01.01.2023; всі документи бухгалтерського обліку підприємства з датою створення за період 01.01.2019 по 31.12.2019 (зокрема, "рахунки сторон.організац (01.01.19-31.12.19)" та "прибуткові накладні (01.01.19-31.12.19)" підлягають списанню та процесу утилізації шляхом спалювання.

06.09.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі про банкрутство боржника.

05.12.2023 постановою суду боржника визнано банкрутом.

11.10.2025 ліквідатор банкрута направив на адресу ТОВ "Партнер плюс" вимогу від10.10.2025 №02-01/1459/1087-2023 "на протязі семи днів з моменту отримання даної вимоги повернути на поточний (ліквідаційний) рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиінвестбудмонтаж" (...) в установі банку безпідставно отримані та збережені за рахунок ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" грошові кошти в сумі 173 470,00 грн. (...)", відповіді на яку відповідач не надіслав і зобов`язання щодо повернення коштів не виконав.

6. При вирішенні спору судом застосовано наступні норми законодавства.

Відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ч.6 ст.12. Господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства;

ч.1 ст.73. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

ч.1,2 ст.86. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;

ч.1 ст. 79. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства:

ч.1 ст.61. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: (…) виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; (…) заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості (...); вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб (...);

Відповідно до Цивільного кодексу України:

ч.1, п.1,4 ч.2 ст.11. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти;

ч.1, 2 ст.207. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства;

п.1, 2 ч.1 ст.208. У письмовій формі належить вчиняти: правочини між юридичними особами; правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу;

ч.1 ст.509. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку;

ч.1, 2 ст.1212. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно із Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні":

ст.1 (…) бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; (…) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; (…) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (…);

ч.3 ст.8. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів;

ч.1-3 і 5 ст.9. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця. Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відповідно до Податкового кодексу України:

п.201.1. ст.201. На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: (…) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг. У податковій накладній, що складається за операціями з вивезення товарів за межі митної території України, зазначаються ті одиниці виміру товарів, які застосовуються при оформленні митної декларації на такі товари; (…) ціна постачання без урахування податку; (…) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; (…) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку (…);

п.201.7. ст.201. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс) (…);

Згідно із Законом України "Про національний архівний фонд":

ч.3 ст.4 Юридичні та фізичні особи зобов`язані забезпечувати збереженість Національного архівного фонду та сприяти його поповненню;

ст.5. Національний архівний фонд формується у порядку, встановленому цим Законом, з архівних документів державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності, а також архівних документів громадян і їх об`єднань;

ч.1, 3 і 4 ст.6. Внесення документів до Національного архівного фонду або вилучення документів з нього здійснюється на підставі експертизи їх цінності комісією з фахівців архівної справи і діловодства, представників наукової і творчої громадськості, інших фахівців. Забороняється знищення документів без попереднього проведення експертизи їх цінності. Під час проведення експертизи цінності документів експертні комісії керуються типовими та галузевими переліками видів документів з нормативно встановленими строками їх зберігання, затвердженими відповідно до законодавства.

Згідно з Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2021 №578/5:

п.1.4. Цей Перелік є нормативно-правовим актом, призначеним для використання всіма організаціями при визначенні строків зберігання документів, їх відборі на постійне та тривале (понад 10 років) зберігання (далі архівне зберігання) або для знищення. Цей Перелік може використовуватися також фізичними особами підприємцями;

п.1.7. Строки зберігання документів, визначені в цьому Переліку, є мінімальними, їх не можна скорочувати. Продовження в організаціях строків зберігання документів, передбачених цим Переліком, допускається у випадках, якщо ця потреба спричинена специфічними особливостями роботи конкретної організації;

п.2.10. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 01 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством. Наприклад, обчислення строку зберігання справ, завершених діловодством у 2011 році, починається з 01 січня 2012 року. Строки зберігання науково-технічної документації (НТД) обчислюються з 01 січня року, який іде за роком завершення розробки теми, проекту;

ст.330 підп.4.2 п.4 розділу 1 "Документи, що створюються в управлінській діяльності". Договори, угоди (аудиторські, господарські, операційні тощо) зберігаються три роки після закінчення строку дії договору, угоди, за умови завершення перевірки державними податковими органами з питань дотримання податкового законодавства, а для органів виконавчої влади, державних фондів, бюджетних організацій, суб`єктів господарювання державного сектору економіки, підприємств і організацій, які отримували кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовували державне чи комунальне майно, - ревізії, проведеної органами державного фінансового контролю за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності. У разі виникнення спорів (суперечок), порушення кримінальних справ, відкриття судами провадження у справах - зберігаються до ухвалення остаточного рішення.

Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 №1000/5 врегульовано наступне:

п.1 гл.3 розд.V. На підставі поданих структурними підрозділами актів про вилучення для знищення документів, не внесених до НАФ, що підлягають знищенню у зв`язку із закінченням строків їх зберігання, та проведеної експертизи цінності документів в архіві установи складається акт про вилучення для знищення документів, не внесених до НАФ, за формою, наведеною в додатку 15 до цих Правил. Акт структурного підрозділу оформлюється у вигляді таблиці, що містить графи, передбачені зведеним актом про вилучення для знищення документів, не внесених до НАФ. Акт підписує керівник структурного підрозділу;

п.2. гл.3 розд.V. Акт про вилучення для знищення документів, не внесених до НАФ, складається у двох примірниках, як правило, на справи всієї установи. (...) Справи включаються в акт про вилучення для знищення документів, не внесених до НАФ, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 01 січня року, в якому складено акт;

п.5 гл.3 розд.V. У разі внесення до акта про вилучення для знищення документів, не внесених до НАФ, первинної фінансової та бухгалтерської документації установа додає до нього довідку про проведення перевірки органами доходів і зборів або ревізії чи державного фінансового аудиту з питань дотримання податкового, митного та іншого законодавства (крім державного фінансового аудиту окремих господарських операцій) органами державного фінансового контролю. У довідці також зазначаються відомості про наявність або відсутність: (...) спорів (суперечок), порушення кримінальних справ, відкриття судами проваджень у справах. Довідка підписується керівником установи та скріплюється печаткою установи (за наявності);

п.6. гл.3 розд.V. Погоджені (схвалені) акти про вилучення для знищення документів, не внесених до НАФ, затверджуються керівником установи, після чого установа має право знищити документи.

7. Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства суд прийшов до таких висновків.

7.1. Згідно з випискою АТ "ОТП банк" платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 20.06.2019 №1 ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" з рахунку № НОМЕР_1 було перераховано на користь ТОВ "Партнер плюс" грошові кошти у загальній сумі 173 470,00 грн. із призначенням платежу: "За бетон зг. Рах. №54 від 19.06.2019 р., в т.ч. ПДВ 20% 28911.67 грн."

7.2. За змістом ст.11, 177, 202, 509, 1212 ЦК України договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Однак у матеріалах справи відсутні як докази укладення у письмовій формі договорів (угод), згідно з якими здійснювалась грошова операція, як одного цілісного документа, так і докази фіксації факту вчинення правочинів у кількох документах.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають, зокрема, у разі відсутності правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Отже, правові підстави для набуття ТОВ "Партнер плюс" коштів ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" відсутні, що є правовою підставою для їх стягнення відповідно до ст.1212 та 1213 ЦК України.

7.3. Загальна сума неповернутих грошових коштів становить 173 470,00 грн., отже позов підлягає задоволенню повністю.

7.4. Будь-які докази фактичної поставки чи продажу відповідачем товару (бетону) позивачу відсутні.

Відповідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

З огляду на викладене суд вважає, що докази фактичного безпідставного перерахування коштів є більш вірогідними, ніж не надані суду докази поставки.

7.5. Доводи відповідача про те

що не відображення операції з перерахування коштів у балансі ТОВ "Черкасиінвестбудмонтаж" на кінець 2019 року як дебіторської заборгованості є доказом поставки товару суд відхиляє, оскільки фінансова звітність боржника-позивача складалась заінтересованою особою (колишнім керівником ОСОБА_2 ), а якщо звертатись до фактів, то вона не складалась взагалі. Так, згідно з постановою суду від 05.12.2023 у справі "боржник протягом 2010-2019 років статистичну звітність до органів статистики не подавав, заборгованість зі сплати платежів до Пенсійного фонду України у боржника відсутня, податкова звітність була подана боржником востаннє 04.02.2023, документальні (планові, позапланові, фактичні) перевірки фінансово-господарської діяльності боржника податковими органами не проводилися, відповідно до податкової звітності у період з 2020 по 2023 роки господарська діяльність боржником не здійснювалася, заборгованість з податків і зборів (обов`язкових платежів) у боржника відсутня";

що податкова накладна не є первинним документом, тому її наявність чи відсутність не може бути підтвердженням господарської операції суд відхиляє, оскільки в даному конкретному випадку факт відсутності податкової накладної з ПДВ (обов`язок складення якої передбачено законом) в сукупності з фактом наявності платіжної інструкції і є підтвердженням вірогідності доказів безтоварної операції;

що після проведення господарської операції минуло більше 6 років суд відхиляє, оскільки заяви про застосування строку позовної давності не заявлено і питання пропуску цього строку та поважності причин його пропуску судом не розглядалося. Крім того, суду не надано доказів тому, що серед знищених у позивача ОСОБА_2 як колишнім керівником позивача документів за 2019 рік дійсно були документи щодо поставки відповідачем бетону позивачу, що вказані документи за 2019 рік були знищені з дотриманням Закону України "Про національний архівний фонд", наказів Міністерства юстиції України від 18.06.2015 №1000/5 і від 12.04.2021 №578/5.

7.6. За подання позовної заяви при зверненні до суду позивач згідно з платіжною інструкцією від 04.11.2025 №1 сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., який відповідно до ст.129 ГПК України у зв`язку із задоволенням позову слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер плюс" (вул.Енгельса /Вячеслава Чорновола/, б.160/1, кв.8, м.Черкаси, 18028, ідентифікаційний код 32584054) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиінвестбудмонтаж" (вул.Хрещатик, 193/2, офіс 2, м.Черкаси, 18007, ідентифікаційний код 37067516) безпідставно отримані грошові кошти у сумі 173 470,00 грн. та 2 422,40 грн. судових витрат, разом 175 892,40 грн. (сто сімдесят п`ять тисяч вісімсот дев`яносто дві гривні 40 копійок)

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 23.12.2026.

Направити це судове рішення сторонам.

С у д д я Хабазня Ю.А.