РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.12.2025Справа № 910/11615/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г, за участю секретаря судового засідання Літовки М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/11615/25

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Державного підприємства "Регіональні електричні мережі"

про стягнення 24 372 258,36 грн

За участю представників:

від позивача Яковченко Р.Г.

від відповідача Олійник І.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - позивач, Товариство) до Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" (далі - відповідач, Підприємство) про стягнення 24 372 258,36 грн (24 257 553,33 грн заборгованості, 114 705,03 грн 3% річних).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 № 0537-02041-ПП в частині оплати за надані послуги.

Ухвалою суду від 23.09.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення цієї ухвали шляхом надання суду доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

30.09.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків, сформована в підсистемі «Електронний суд» 29.09.2025.

Ухвалою суду від 07.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 06.11.2025, встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій.

23.10.2025 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

04.11.2025 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

06.11.2025 суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 17.11.2025.

17.11.2025 до суду від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.12.2025.

У судовому засіданні 08.12.2025 суд, заслухавши вступне слово представників учасників справи, з`ясувавши обставини, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

У судовому засіданні 08.12.2025 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 ГПК України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позивач є юридичною особою, що утворена 29.07.2019 як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 №73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №829-р «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство».

Засновником і єдиним акціонером Товариства є держава в особі Міністерства енергетики України (пункт 6.1 Статуту позивача, затвердженого наказом Міністерства енергетики України від 21.09.2021 №218).

Товариство виконує функції оператора системи передачі (ОСП) - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії (пункт 55 частини першої статті 1, статей 31, 33, пункту 8 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії»; постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 17.07.2014 № 1012 «Про видачу ліцензії з передачі електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами ДП «НЕК «Укренерго», від 17.12.2021 № 2624 «Про видачу ліцензії з передачі електричної енергії НЕК «Укренерго»; пункти 2.1, 2.2 Статуту позивача).

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон) учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з передачі.

Відповідно до частини четвертої статті 33 Закону оператор системи передачі надає послуги, зокрема, з передачі електричної енергії учасникам ринку на підставі договорів, укладених на основі типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії. Типовий договір про надання послуг з передачі електричної енергії затверджується Регулятором. Порядок укладання таких договорів визначається кодексом системи передачі.

Регулятором на ринку електричної енергії є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), правовий статус якої визначений у статтях 1, 2 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Так, постановою НКРЕКП від 14.03.2018 було затверджено Кодекс системи передачі (далі - Кодекс СП).

Згідно з абзацом чотирнадцятим пункту 5.3 Кодексу СП між ОСП та Користувачем, який є (або планує стати) учасником ринку електричної енергії, укладається один Договір про надання послуг з передачі електричної енергії, який є додатком 6 до цього Кодексу, сукупно за всіма видами діяльності цього Користувача на ринку електричної енергії.

Договір про надання послуг з передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається на підставі типової форми договору, який затверджується Регулятором та є додатком 6 до Кодексу СП (пункт 5.5 Кодексу СП).

Згідно з частиною першою статті 634 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Наказом Товариства від 03.10.2023 № 549 було затверджено умови договору про надання послуг з передачі електричної енергії, в пункті 1 якого визначено, що умови договору набувають чинності з 01.01.2024.

Слід зазначити, що відповідач подав позивачу заяву-приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії, у якій надано письмову згоду на приєднання до умов договору.

Листом від 17.10.2023 № 01/53009 Товариство підтвердило приєднання Підприємства до умов договору з 01.01.2024.

Отже, позивачем і відповідачем укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії з датою акцептування 01.01.2024 та ідентифікатором № 0537-02041-ПП (далі - Договір).

Пунктами 1.1, 1.2 Договору визначено, що Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з передачі електричної енергії.

Згідно з пунктами 15.1, 15.2 Договору він може бути змінений ОСП (позивачем) в односторонньому порядку у разі внесення змін або скасування нормативно-правових актів, що регулюють відносини, пов`язані з наданням послуги. Договір зі змінами оприлюднюється на сайті ОСП.

Так, наказом Товариства (ОСП) від 07.06.2024 № 343 внесено зміни до договору про надання послуг з передачі електричної енергії (затверджено умови договору в новій редакції).

Слід зазначити, що на офіційному вебсайті ОСП (позивача) доступні як попередня редакція Договору, що діяла у спірний період, так і чинні умови Договору (з 07.06.2024).

Згідно з пунктом 2.1 Договору ОСП безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - Послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов Договору.

Відповідно до пункту 6.2 Договору користувач здійснює поетапну оплату планової вартості Послуги за кожну декаду розрахункового періоду (календарного місяця) згідно із такою системою платежів і розрахунків:

- 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;

- 2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;

- 3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.

Згідно з пунктом 6.4 Договору користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі Послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.

Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі Послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.

Оплату вартості Послуги після коригування обсягів та вартості Послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі Послуги (включно) або акт приймання-передачі Послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).

Акти приймання-передачі Послуги та акти коригування до актів приймання-передачі Послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає користувачу два примірники акта приймання-передачі Послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі Послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі Послуги та актів коригування до актів приймання-передачі Послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання користувачем.

Позивач вказує, що на виконання умов договору, протягом червня - липня 2025 року Товариством надано, а Підприємством отримано послугу, водночас, відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконав, надану послугу за спірний період не сплатив, внаслідок чого у Підприємства за вказаний вище період виникла заборгованість.

Крім того, було сформовано та направлено відповідачу Акт-коригування від 08.07.2025 № ПРА_К-0010216 до Акта приймання-передачі Послуги № ПРА-0009855 від 30.04.2025 згідно з Договором, відповідно до якого об`єм наданих послуг за квітень 2025 року скорегований у бік збільшення, на підставі чого перераховано суму, що підлягала оплаті відповідачем, на 0,82 грн також в бік збільшення.

Позивач вказує, що у відповідача наявна заборгованість у розмірі 24 257 553,33 грн.

У свою чергу, відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказує, що Товариство не надає належних і допустимих доказів на підтвердження виставлення та підписання сторонами актів за спірний період, а тому заявлені вимоги є недоведеними та необґрунтованими.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з такого.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що вказані вище акти були створені в електронній формі (у вигляді файлів формату pdf) і підписані електронними підписами (файли формату p7s).

Акти доставлялись позивачем відповідачу через систему електронного документообігу.

Позивачем надано суду копії актів з протоколами створення та перевірки електронного підпису.

Так, протоколи сформовані в процесі перевірки на вебсайті Центрального засвідчувального органу - Міністерства цифрової трансформації України (за адресою https://czo.gov.ua/verify) і містять інформацію, зокрема, про прізвище, ім`я, по батькові особи, яка підписала документ, посаду, дату і час підписання.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 33 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з передачі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 7.1, підпункту 2 пункту 9.3 Договору ОСП має право отримувати від користувача своєчасну оплату за послугу; користувач зобов`язаний здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за Послугу на умовах, визначених Договором.

Втім, відповідач свій обов`язок не виконав та заборгованість за Договором не оплатив.

Суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві, виходячи з такого.

Підприємство не погоджується з обсягом передачі електричної енергії за квітень, червень та липень 2025 року та вказує, що здійснило власний розрахунок і повідомило про непогодження актів приймання-передачі Товариство.

Втім, ані умовами договору, ані будь-якими іншими нормативними документами не передбачено іншого порядку складення актів (зокрема, з новими даними) чи перезавантаження скоригованих даних користувачем (відповідачем), а функція оформлення первинних документів покладена на ОСП (позивача).

Також слід зазначити, що відповідач у силу приписів пункту 6.5 Договору наділений правом оскаржити зазначені в акті-приймання передачі послуги вартість та/або фактичний обсяг послуги.

Разом з тим, таке оскарження не звільняє користувача (відповідача) від платіжного зобов`язання у встановлений Договором термін.

Отже, відповідач зобов`язаний виконати платіжне зобов`язання та сплатити наявну заборгованість.

Що ж до посилань відповідача на те, що позивачем заявлено до стягнення суму за послуги, надані у квітні 2025 року, у цій справі та у справі № 910/5844/25, слід зазначити таке.

Зі змісту рішення від 06.11.2025 у справі № 910/5844/25 та позовної заяви у цій справі вбачається, що предмети позову є різними.

Так, у справі № 910/5844/25 була заявлена, зокрема, вимога про стягнення заборгованості, що виникла у відповідача за Актом приймання-передачі послуги від 30.04.2025 № ПРА-0009855 за квітень 2025 року в розмірі 13 037 572,60 грн, а у цій справі до предмету позову належить вимога про стягнення заборгованості у розмірі 0,82 грн, що виникла на підставі Акта коригування від 08.07.2025 № ПРА_К-0010216.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в розмірі 24 257 553,33 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, позивач нарахував та просив суд стягнути 114 705,03 грн 3% річних.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що він правильний.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають задоволенню у повному обсязі.

Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні ЄСПЛ «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункті 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, п. 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже вони не спростовують встановлених судом обставин та не впливають на результат прийнятого рішення.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів на підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані учасниками справи докази, які оцінені судом у порядку статті 86 ГПК України, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85, код 32402870) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 25, код 00100227) 24 257 553 (двадцять чотири мільйони двісті п`ятдесят сім тисяч п`ятсот п`ятдесят три) грн 33 коп. заборгованості, 114 705 (сто чотирнадцять тисяч сімсот п`ять) грн 03 коп. 3% річних, 292 467 (двісті дев`яносто дві тисячі чотириста шістдесят сім) грн 10 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.01.2026.

Суддя О.Г. Удалова