ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.12.2025 Справа № 26/131/09

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Юлдашева О.О., розглянувши матеріали справи №26/131/09

кредитори - 1/ Філія-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (69063, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 48; )

2/ Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", (04053 Україна, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б)

3/ Акціонерне товариство "Сенс Банк" (вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150, )

4/ Фізична особа - підприємець Вовк Юлія Валеріївна ( АДРЕСА_1 )

банкрут - Фізична особа-підприємець Скрипка Світлана Сергіївна, АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_1

керуючий реалізацією - Дейнека Володимир Миколайович, вул. Чехова, 8, м. Тернопіль, 46003

про неплатоспроможність

У судовому засіданні присутній представник кредитора-1 - Колесник І.Г.

УСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа №26/131/09 про банкрутство боржника - фізичної особи-підприємця Скрипки Світлани Сергіївни, АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_1 .

Постановою суду від 28.09.2009 ФОП Скрипку С.С. визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Повноваження ліквідатора у справі, на підставі ухвали Господарського суду Запорізької області від 04.06.2019, виконує арбітражний керуючий Дейнека В.М.

Ухвалою суду від 26.11.2024 введено процедуру погашення боргів Фізичної особи-підприємця Скрипки Світлани Сергіївни, АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_1 ; керуючим реалізацією майна призначено арбітражного керуючого Дейнеку Володимира Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1770, видане 30.11.2016 року; адреса місцезнаходження офісу: 46003; м. Тернопіль, вул. Олени Теліги, буд. 8, РНОКПП НОМЕР_2 ); зобов`язано керуючого реалізацією у встановленому законом порядку здійснити процедуру погашення боргів боржника, надати господарському суду звіт про виконану роботу.

Подальший рух справи викладено у попередніх ухвалах суду.

Кредитори-2-4 не направили своїх представників у судове засідання, ліквідатор не з`явився.

Відповідно до ст. 202 ГПК України - справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Керуючим реалізацією - арбітражним керуючим Дейнекою Володимиром Миколайовичем (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1770, видане 30.11.2016 року; адреса місцезнаходження офісу: 46003; м. Тернопіль, вул. Олени Теліги, буд. 8, РНОКПП НОМЕР_2 ), подано до господарського суду звіт керуючого реалізацією у справі про неплатоспроможність боржника - Фізичної особи-підприємця Скрипки Світлани Сергіївни, АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_1 , реєстр вимог кредиторів, документи на підтвердження проведення процедури погашення боргів боржника.

Також до суду надійшло клопотання керуючого реалізацією, арбітражного керуючого Дейнеки В.М. про стягнення основної грошової винагороди керуючого реалізацією за період з 04.06.2019 року по 24.02.2022 року та витрат по справі за період з 09.07.2019 року по 01.09.2023 року у розмірі 501 709,05 грн.

Для розгляду поданих керуючим реалізацією документів, ухвалою суду від 20.08.2025 призначено судове засідання на 02.10.2025р. о 10-30.

Ухвалою від 02.10.2025 судове засідання відкладено на 04.12.2025.

03.12.2025 д суду надійшло клопотання кредитора ФОП Вовк Ю.В. про відкладення розгляду справи, оскільки представник Войнович Є.М. змушений брати участь у слідчих діях в ГУНП Дніпропетровської області у кримінальному провадженні.

Розглянувши подане клопотання представника ФОП Вовк Ю.В. про відкладення розгляду справи, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі "Осман проти Сполученого королівства" та від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції").

"Розумність" строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі "G. В. проти Франції"), тощо. Отже, поняття "розумний строк" є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Отже, при здійсненні правосуддя судом мають враховуватися не тільки процесуальні строки, визначені ГПК України, а й рішення ЄСПЛ, як джерела права, зокрема, в частині необхідності забезпечення судового розгляду впродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд звертає увагу на висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", відповідно до якого заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Teuschler v. Germany).

Таким чином, сторона повинна демонструвати зацікавленість у найшвидшому вирішенні її питання судом, брати участь на всіх етапах розгляду, що безпосередньо стосуються її, для чого має утримуватись від дій, що можуть безпідставно затягувати судовий процес, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі "Цихановський проти України" (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ "Смірнова проти України" (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), "Карнаушенко проти України" (Karnaushenko v. Ukraine, Application N23853/02).

Як відзначив Верховний Суд у постановах від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17, від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18, від 07.07.2022 у справі № 918/539/16 відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, згідно усталеної судової практики та позиції ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Враховуючи викладене, а також те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд залишає клопотання представника ФОП Вовк Ю.В. про відкладення розгляду справи без задоволення, та вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, з метою дотримання розумного строку розгляду справи.

Суд розглянув звіт керуючого реалізацією Дейнеки В.М. про завершення процедури погашення боргів, в якому просить суд затвердити звіт керуючого реалізацією майна боржника про результати процедури погашення боргів, завершити процедуру погашення боргів, звільнити боржника від боргів, закрити провадження у справі.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Книга третя Кодексу України з процедур банкрутства містить положення щодо банкрутства юридичних осіб; книга четверта - положення щодо відновлення платоспроможності фізичної особи.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з частинами 1, 2, 6 ст. 131 Кодексу України з процедур банкрутства майно боржника, що підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника, складає ліквідаційну масу. До складу ліквідаційної маси включається все майно боржника, що перебуває у його власності, а також те, що буде отримано боржником у власність після визнання його банкрутом і до завершення процедури погашення боргів боржника, крім майна, визначеного частинами шостою і сьомою цієї статті та статтею 132 цього Кодексу. До складу ліквідаційної маси не включається житло, яке є єдиним місцем проживання сім`ї боржника (квартира загальною площею не більше 60 квадратних метрів або житловою площею не більше 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника чи житловий будинок загальною площею не більше 120 квадратних метрів) та не є предметом забезпечення, а також інше майно боржника, на яке згідно із законодавством не може бути звернено стягнення.

З даного звіту з усіма доповненнями вбачається, що для встановлення наявності майна, грошових коштів та інших активів ФОП Скрипки С.С. керуючим реалізацією вжито заходи, спрямовані на пошук та виявлення майна, грошових коштів та інших цінностей боржника.

Ліквідатор вказує що у серпні 2019 року йому стало відомо про справу № 320/688/18, яка знаходилась в Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області про визнання іпотечного договору припиненим.

Для участі у даній справі ліквідатор звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з вимогою залучити його до справи № 320/688/18 у якості третьої особи.

Однак, 07.02.2020 вимоги Дейнеки В.М. залишені без задоволення. Пісоя отримання даного рішення суду, ліквідатор банкрута звернувся з листом від 14.05.2020 до кредитора-1 з вимогою висловлення позиції як заставного кредитора з приводу доцільності звернення арбітражного керуючого до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння.

18.05.2020 ліквідатором отримано лист від кредитора-1 з пропозицією відкласти подання зазначеного позову до ухвалення судового рішення по справі № 320/688/18 і набрання ним чинності.

19.10.2021 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області винесено рішення, яким позов ОСОБА_2 до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10007/0292 філії «Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк», за участю третіх осіб: Скрипки Світлани Сергіївни , ПАТ «Фідобанк» про визнання іпотечного договору припиненим - задоволено. Визнано припиненим договір Іпотеки №96 від 27 серпня 2008 року, укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», як Іпотекодержателем в особі керуючого Мелітопольським відділенням Запорізької філії ВАТ «Державний ощадний банк» ОСОБА_4 та фізичною особою Скрипкою Світланою Сергіївною , посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Васильковою О.В. та зареєстрований в реєстрі за №2514, предметом якого є житловий будинок ( АДРЕСА_3 ).

01.03.2023 Запорізьким апеляційним судом винесено постанову по справі № 320/688/18, якою рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19.10.2021 скасовано та відмовлено у задовленні позову.

Таким чином, заборгованість перед кредиторами залишилась непогашеною. Загальна сума кредиторської заборгованості становить 544 588,98 грн.

Отже, зі звіту керуючого реалізацією вбачається, що в межах процедури погашення боргів арбітражним керуючим не встановлено належних боржнику активів, за рахунок яких можливо повністю або частково задовольнити вимоги кредиторів.

Заперечень проти звіту керуючого реалізацією за результатами процедури погашення боргів суду не надано.

У відповідності до частин 6, 7 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, а також інші вимоги особистого характеру, які не були задоволені або погашені частково у процедурі задоволення вимог кредиторів, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Згідно зі ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд при постановленні ухвали про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ухвалює рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів.

Фізична особа не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме:

1) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи;

2) сплати аліментів;

3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи.

Такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині.

Відповідно до ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), зокрема, якщо відновлено платоспроможність боржника або погашені всі вимоги кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів; затверджено звіт керуючого санацією або ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом. Про закриття провадження у справі про банкрутство постановляється ухвала. У випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Як вбачається з наданих документів, керуючим реалізацією здійснено всі передбачені законом заходи в межах процедури погашення боргів боржника, є підстави для затвердження звіту керуючого реалізацією майна ФОП Скрипки С.С. за результатами процедури погашення боргів, завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ФОП Скрипки С.С.

Згідно зі ст. 135 Кодексу України з процедур банкрутства протягом п`яти років після визнання фізичної особи банкрутом не може бути відкрито провадження у справі про неплатоспроможність за її заявою, крім випадку, якщо боржник погасив усі борги в повному обсязі у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Протягом п`яти років після визнання фізичної особи банкрутом така особа зобов`язана перед укладенням договорів позики, кредитних договорів, договорів поруки чи договорів застави письмово повідомляти про факт своєї неплатоспроможності інші сторони таких договорів. Фізична особа не може вважатися такою, яка має бездоганну ділову репутацію, протягом трьох років після визнання її банкрутом.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд дійшов до висновку, що ФОП Скрипка С.С. підлягає звільненню від боргів, а вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними.

Як вже зазначалось вище, до суду також надійшло клопотання керуючого реалізацією, арбітражного керуючого Дейнеки В.М. про стягнення основної грошової винагороди керуючого реалізацією за період з 04.06.2019 року по 24.02.2022 року та витрат по справі за період з 09.07.2019 року по 01.09.2023 року у розмірі 501 709,05 грн.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне:

Керуючий реалізацією надав суду звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури реалізації у справі про банкрутство ФОП Скрипки С.С.

Статтею 12 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено право арбітражного керуючого користуватися усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення).

Арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Керуючий реалізацією арбітражний керуючий Дейнека В.М. звернувся до суду з клопотанням про стягнення з кредиторів основної грошової винагороди керуючого реалізацією за період з 04.06.2019 року по 24.02.2022 року та витрат по справі за період з 09.07.2019 року по 01.09.2023 року у розмірі 501 709,05 грн.

Відповідно до клопотання просить пропорційно стягнути з кредиторів на користь Дейнеки В.М. основну грошову винагороду за період з 04.06.2019 р. по 24.02.2022 р. та витрат за період з 09.07.2019 року по 01.09.2023 р., з урахуванням уточнень від 24.11.2025.

Рішенням кредиторів, оформленим протоколом від 20.11.2025, не схвалено звіт керуючого реалізацією про нараховану грошову винагороду та про понесені витрати у справі № 26/131/09.

Згідно зі ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення).

Кредитори можуть створювати фонд для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) та затверджуються ухвалою господарського суду.

Господарський суд має право зменшити розмір оплати послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), у разі якщо середньомісячна заробітна плата керівника боржника є надмірно високою порівняно з мінімальним розміром заробітної плати.

Як вбачається із системного аналізу вказаних норм Кодексу, у випадку, коли оплату грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат неможливо здійснити за рахунок майна боржника (оскільки воно відсутнє) та його виробничої діяльності (оскільки така діяльність не провадиться), така оплата має відбуватись за рахунок коштів кредиторів. У випадку, якщо кредитори не створюють фонду оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого самостійно, з них мають бути стягнуті відповідні кошти пропорційно їх визнаним грошовим вимогам.

Згідно з частинами 1, 4, 7 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Верховний Суд у постанові від 30.01.2019 року у справі № 910/32824/15 відзначив, що ініціюючи провадження у справі про банкрутство кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна, як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Крім того, порядок розподілу витрат на оплату послуг та відшкодування витрат керуючого реалізацією законодавчо не поставлено в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Невиявлення керуючим реалізацією боржника в процедурі реалізації майна боржника інших його активів чи грошових коштів, жодним чином не має впливати на оплату його послуг та відшкодування витрат.

Отже, у зв`язку з відсутністю у банкрута майнових активів, достатніх для відшкодування основної грошової винагороди та витрат керуючого реалізацією, суд вважає правомірним покладення оплати грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень керуючого реалізацією у справі на кредитора.

Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми чинного законодавства, та перевіривши розрахунок основної грошової винагороди та витрат ліквідатора, беручи до уваги обставини відсутності коштів у боржника та від його господарської діяльності на проведення процедури реалізації, враховуючи те, що законодавцем виключається можливість безоплатного надання послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство, суд вважає можливим стягнути 501 709,05 грн грошової винагороди та витрат керуючого реалізацією на користь арбітражного керуючого Дейнеки Володимира Миколайовича з кредиторів пропорційно.

Керуючись ст.ст. 30, 90, 133-135 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання представника ФОП Вовк Ю.В. про відкладення розгляду справи - залишити без задоволення.

2. Клопотання арбітражного керуючого Дейнеки В.М. про завершення процедури погашення боргів і закриття провадження у справі задовольнити.

3. Завершити процедуру погашення боргів у справі № 26/131/09 про неплатоспроможність фізичної особи-підприємця Скрипки Світлани Сергіївни, АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_1 .

4. Закрити провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи-підприємця Скрипки Світлани Сергіївни, АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_1 .

5. Звільнити ФОП Скрипку Світлану Сергіївну, АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_1 від боргів, окрім боргів з відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; сплати аліментів; виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи. Такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині.

6. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

7. Протягом п`яти років після визнання фізичної особи банкрутом не може бути відкрито провадження у справі про неплатоспроможність за її заявою, крім випадку, якщо боржник погасив усі борги в повному обсязі у порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства. Протягом п`яти років після визнання фізичної особи банкрутом така особа зобов`язана перед укладенням договорів позики, кредитних договорів, договорів поруки чи договорів застави письмово повідомляти про факт своєї неплатоспроможності інші сторони таких договорів. Фізична особа не може вважатися такою, яка має бездоганну ділову репутацію, протягом трьох років після визнання її банкрутом.

8. Клопотання арбітражного керуючого Дейнеки В.М. про стягнення основної грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого - задовольнити.

9. Стягнути з Філії-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (69063, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 48; ) на користь арбітражного керуючого Дейнеки Володимира Миколайовича (рахунок № НОМЕР_3 IBAN НОМЕР_4 в «Укрексімбанк» у м. Одесі, вул. Черняховського, буд. 8, МФО 322313, ідентифікаційний код ) оплату послуг керуючого реалізацією в сумі 282261 (двісті вісімдесят дві тисячі двісті шістдесят одна) грн. 51 коп. та витрати у сумі 154 (сто п`ятдесят чотири) грн 43 коп. у справі про неплатоспроможність ФОП Скрипки С.С.

10. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", (04053 Україна, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б) на користь арбітражного керуючого Дейнеки Володимира Миколайовича (рахунок № НОМЕР_3 IBAN НОМЕР_4 в «Укрексімбанк» у м. Одесі, вул. Черняховського, буд. 8, МФО 322313, ідентифікаційний код ) оплату послуг керуючого реалізацією в сумі 98535 (дев`яносто вісім тисяч п`ятсот тридцять п`ять) грн. 66 коп. та витрати у сумі 53 (п`ятдесят три) грн 91 коп. у справі про неплатоспроможність ФОП Скрипки С.С.

11. Стягнути з Акціонерного товариства "Сенс Банк" (вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150, ) на користь арбітражного керуючого Дейнеки Володимира Миколайовича (рахунок № НОМЕР_3 IBAN НОМЕР_4 в «Укрексімбанк» у м. Одесі, вул. Черняховського, буд. 8, МФО 322313, ідентифікаційний код ) оплату послуг керуючого реалізацією в сумі 2 608 (дві тисячі шістсот вісім) грн. 89 коп. та витрати у сумі 1 (одна) грн 43 коп. у справі про неплатоспроможність ФОП Скрипки С.С.

12. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Вовк Юлії Валеріївни ( АДРЕСА_1 , ІК: НОМЕР_5 ) на користь арбітражного керуючого Дейнеки Володимира Миколайовича (рахунок № НОМЕР_3 IBAN НОМЕР_4 в «Укрексімбанк» у м. Одесі, вул. Черняховського, буд. 8, МФО 322313, ідентифікаційний код ) оплату послуг керуючого реалізацією в сумі 118302 (сто вісімнадцять тисяч триста дві) грн 99 коп. та витрати у сумі 64 (шістдесят чотири) грн 73 коп. у справі про неплатоспроможність ФОП Скрипки С.С.

13. Видати накази після набрання ухвалою законної сили.

14. Ухвалу направити кредиторам, арбітражному керуючому Дейнеці В.М., Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради.

Ухвала набирає законної сили у день її винесення - 04.12.2025р. Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, визначеними ст. ст. 256-259 ГПК України.

Ухвалу складено та підписано-06.01.26.

Суддя О.О. Юлдашев