ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2025 року м.Дніпро Справа № 904/4550/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),

суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.

при секретарі судового засідання Карпенко А.С.

Представники сторін:

від скаржника: Лавренко Павло Євгенович (в залі суду) - від Комунального підприємства "Обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф" - витяг з ЄДР

інші представники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ЕКСТРЕНОЇ МЕДИЧНОЇ ДОПОМОГИ ТА МЕДИЦИНИ КАТАСТРОФ" Дніпропетровської обласної ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2025 (суддя Манько Г.В. Повне рішення складено 25.02.2025р.) у справі №904/4550/24

за позовом Комунального підприємства "ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ЕКСТРЕНОЇ МЕДИЧНОЇ ДОПОМОГИ ТА МЕДИЦИНИ КАТАСТРОФ" Дніпропетровської обласної ради

до Фізичної особи-підприємця Карпович Миколи Миколайовича

про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення 7680 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Комунальне підприємство "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Дніпропетровської обласної ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Карповича Миколи Миколайовича, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило стягнути з відповідача вартість товару у розмірі 6400 грн, штраф у розмірі 1280 грн та судові витрати у розмірі 4844 грн 80 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами було укладено договір про постачання (закупівлю) товару № 395 від 08.12.2023, відповідно до якого відповідач зобов`язався поставити позивачу водонагрівач. Позивач зазначав, що 29.07.2024 поставлений товар вийшов з ладу, а відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо усунення недоліків або заміни неякісного товару.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що видаткова накладна на отримання товару сторонами договору не підписувалась, що передбачено пунктом 5.4 Договору. У відповідності до умов пункту 2.1 Договору гарантійні зобов`язання на товар не почались у зв`язку з відсутністю видаткової накладної та належних доказів того, що товар, зазначений у Специфікації до Договору, позивач отримав.

Суд першої інстанції зазначив, що експрес-накладна Нової пошти не є належним доказом отримання товару, передбаченого Договором, оскільки не містить повного найменування товару, зазначеного у Специфікації. Крім того, вартість товару у Специфікації становить 6400 грн, тоді як оголошена вартість у експрес-накладній Нової пошти - 2000 грн.

Дефектний акт суд не визнав належним доказом непрацездатності товару, оскільки він є одностороннім документом. Експертний висновок щодо якості товару та причин непрацездатності відсутній, хоча можливість залучення експерта передбачена умовами пункту 2.6 Договору.

Суд також встановив, що позивачем не підтверджено належними доказами, що визначені ним у Дефектному акті недоліки не спричинені неправильною експлуатацією товару. Крім того, позивачем не надано доказів виконання ним умов пункту 4.1 Договору, а саме здійснення перерахування грошових коштів у сумі вартості товару на адресу відповідача-постачальника товару, що також виключає можливість стягнення з відповідача вартості товару.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2025, Комунальне підприємство "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Дніпропетровської обласної ради звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення у повному обсязі та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про повернення вартості неякісного товару у розмірі 6400 грн з поверненням такого товару відповідачу, а також стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 10657,68 грн.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Апелянт вважає, що під час розгляду справи судом першої інстанції не були з`ясовані всі обставини справи та не були досліджені всі докази, а тому рішення є необґрунтованим з урахуванням вимог статті 236 Господарського процесуального кодексу України.

Між позивачем та відповідачем було укладено договір № 395 від 08.12.2023 про постачання (закупівлю) товару - водонагрівача. Позивач виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, своєчасно та в повному обсязі сплатив кошти за товар та прийняв його, що підтверджується видатковою накладною № 138 від 20.12.2023 та платіжною інструкцією від 20.12.2023. Товар фактично був поставлений підприємству 12.01.2024 шляхом поштового відправлення ТОВ "Нова пошта" (експрес-накладна № 9946 від 11.01.2024).

29.07.2024 зазначений товар вийшов з ладу, причина несправності невідома та сталася не з вини покупця за договором, що підтверджується складеним підприємством дефектним актом. Згідно з пунктом 2.4 Договору у разі поставки товару неналежної якості постачальник зобов`язується за власний рахунок у термін 14 календарних днів з дати складання сторонами акту про виявлені недоліки усунути такі недоліки або замінити неякісний товар на товар належної якості.

02.08.2024 та 12.08.2024 (повторно) підприємством на електронну адресу відповідача були направлені листи з проханням з`ясувати причину неполадки та надати технічний висновок від виробника щодо виходу із ладу електричного водонагрівача, а також усунути відповідні недоліки або замінити неякісний товар. На телефонний дзвінок відповідач повідомив, що отримував листи, проте результати за його розглядом на адресу підприємства не надходили.

Апелянт зазначає, що суд не прийняв до уваги, що окрім листів відповідачу також направлялася належним чином оформлена та надіслана претензія з метою досудового врегулювання спору. Первинні документи, що підтверджують факт приймання товару та його сплату позивачем, наявні й у відповідача, проте останнім не було вжито заходів з врегулювання спору та виконання договірних зобов`язань у повному обсязі.

Апелянт звертає увагу на те, що постачальником був поставлений товар разом з документом (гарантійні зобов`язання), що не оформлений належним чином, оскільки відсутні обов`язкові реквізити: підпис, печатка, дата тощо. Надання такого документу, оформленого неналежним чином з вини постачальника, не звільняє відповідача від виконання зобов`язань за договором, а права споживачів охороняються Законом України "Про захист прав споживачів" та іншими нормативно-правовими актами.

Апелянт посилається на стандарт доказування "вірогідність доказів", передбачений статтею 79 ГПК України, та зазначає, що Верховний Суд у своїх постановах (від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17) вказав, що стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Апелянт вважає, що хоча позивач надав не достатньо доказів на підтвердження обставин, зазначених у позові, однак такі докази є вірогідними, адже відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, на його адресу надсилалися усі заяви (у тому числі позов), він отримував листи на свою електронну адресу та підтверджував це, проте ним не було вжито жодних заходів щодо надання заперечень позову та/або надання доказів протилежному, ніж зазначено у позовній заяві.

Апелянт також зазначає, що позивач повністю утримується за рахунок коштів державного бюджету (є бюджетною установою) у межах реалізації державної політики у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення, а діяльність позивача належить до життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Фізична особа-підприємець Карпович Микола Миколайович не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 06.03.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.03.2025р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/4550/24. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ЕКСТРЕНОЇ МЕДИЧНОЇ ДОПОМОГИ ТА МЕДИЦИНИ КАТАСТРОФ" Дніпропетровської обласної ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2025 у справі №904/4550/24 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

14.03.2025р. матеріали справи № 904/4550/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ЕКСТРЕНОЇ МЕДИЧНОЇ ДОПОМОГИ ТА МЕДИЦИНИ КАТАСТРОФ" Дніпропетровської обласної ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2025 у справі №904/4550/24. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 02.09.2025 об 12:30 годин.

Судове засідання, призначене на 02.09.2025 не відбулося, у зв`язку з відпусткою суддів - Кощеєва І.М. та Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.08.2025 Розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства "ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ЕКСТРЕНОЇ МЕДИЧНОЇ ДОПОМОГИ ТА МЕДИЦИНИ КАТАСТРОФ" Дніпропетровської обласної ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2025 у справі №904/4550/24 призначено в судове засідання на 04.11.2025 о 14:55 год.

04.11.2025 в судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що апеляційним судом не визнавалася явка учасників справи в судове засідання обов`язковою, а їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті у відсутності представника відповідача.

04.11.2025 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Комунальним підприємством "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Дніпропетровської обласної ради" та фізичною особою - підприємцем Карпович Миколою Миколайовичем підписано договір про постачання (закупівлю) товару від 08.12.2023р. (далі Договір).

Постачальник зобов`язується поставити Покупцю водонагрівач (далі - Товар), а Покупець прийняти і оплатити такий Товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 1.1 Договору).

Код Товару згідно ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" - 39710000-2 "Електричні побутові прилади" (п. 1.2 Договору).

Найменування, асортимент, кількість та ціна Товару, що поставляється згідно з цим Договором, визначені у Специфікації (Додаток № 1), яка є його невід`ємною частиною (п. 1.3 Договору).

Постачальник гарантує належну, згідно з вимогами виробника, якість Товару, його відповідність діючим стандартам та умовам цього Договору протягом гарантійного строку експлуатації Товару (не менше 6 (шести) місяців з дати поставки, але не менш, ніж встановлено виробником такого Товару). Гарантійні зобов`язання на Товар починаються з дати підписання Сторонами належним чином оформленої видаткової накладної. Товар повинен супроводжуватися відповідним документом, що посвідчує якість Товару відповідно до чинного законодавства (сертифікат відповідності/якості або паспорт якості або висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи тощо), якщо таке встановлено чинним законодавством (п. 2.1 Договору).

Якщо протягом гарантійного строку будуть виявлені недоліки (дефекти) Товару, Постачальник зобов`язаний за власний рахунок на вимогу Покупця в строк до 14 календарних днів з дати отримання акту про виявлені недоліки (дефекти) Товару усунути такі недоліки (дефекти) або здійснити заміну такого Товару Іншим Товаром належної якості. При цьому перебіг гарантійного строку експлуатації Товару відновлюється з моменту усунення недоліків або заміни Товару (п. 2.5 Договору).

Ціна цього Договору становить 6400,00 грн., без ПДВ. Ціна за одиницю Товару зазначена у Специфікації (додаток №1 до Договору) (п. 3.1 Договору).

Оплата за товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку Покупця протягом 30 (тридцяти ) календарних днів з дати підписання видаткової накладної за Товар та на підставі отриманого Покупцем від Постачальника оригіналу рахунку, завіреного належним чином (п. 4.1 Договору).

Постачання Товару Постачальником Покупцю здійснюється до 20.12.2023р. (п. 5.1 Договору)

Датою поставки Товару вважається дата передачі Постачальником Покупцю Товару згідно з підписаною Сторонами видатковою накладною (п. 5.4 Договору).

Разом з поставкою (передачею) Товару Постачальник надає Покупцю належним чином оформлені: рахунок, оригінали видаткової накладної, а також документ (якщо такий видається на продукцію виробником), підтверджуючий гарантійні зобов`язання відповідно п.2.1. цього Договору (п. 5.5 Договору).

Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту підписання Сторонами видаткової накладної (п. 5.6 Договору).

Види порушень та санкції, установлені цим Договором: за поставку неякісного Товару з Постачальника на користь Покупця стягується штраф розмірі 20 (двадцяти) % від вартості неякісного Товару (п. 7.2, 7.2.1 Договору).

Сторонами підписано Додаток № 1 до договору № 395 від 08.12.2023р. - Специфікацію за предметом закупівлі: водонагрівач (код ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» 39710000-2 «Електричні побутові прилади».). За текстом Специфікації: Найменування товару - Водонагрівач Novatec Direct Dry NT-DD100. Загальна вартість - 6400 грн. Поставка здійснюється за рахунок Постачальника за адресою: Україна, 53221, обл. Дніпропетровська, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 6.27, в приміщенні Нікопольської станції ЕМД - структурному підрозділі.

29.07.2024р. позивачем складено Дефектний акт у якому зазначено, що електричний водонагрівач вийшов з ладу і не працює. Потребує термінового поточного ремонту з заміною запчастин або заміни.

Листом від 01.08.2024р. позивач звернувся до відповідача з вимогою встановити причину неполадки електричного водонагрівача.

До матеріалів справи позивачем долучено копію Інструкції з використання (сервісну книжку) на водонагрівач. Розділ № 13 Інструкції з використання (сервісної книжки) - Свідоцтво про приймання та продаж водонагрівача, який заповнюється при продажі - не заповнено та не скріплено печаткою, що передбачено вказаною Інструкцією. Гарантійні зобов`язання (додаток до Інструкції) не підписані гарантом (відповідальною особою за текстом зобов`язань).

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного:

Предметом апеляційного оскарження є рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2025, яким відмовлено у задоволенні позову Комунального підприємства "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Дніпропетровської обласної ради до Фізичної особи-підприємця Карповича Миколи Миколайовича про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення 7680 грн.

Апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції в повному обсязі, посилаючись на неповноту встановлення обставин справи, недослідження всіх доказів та необґрунтованість висновків суду щодо недоведеності позовних вимог.

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим і залежить насамперед від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Предмет доказування формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №910/4994/18).

Система доказування у господарському процесі засновується на розподілі тягаря доказування між сторонами у справі. Посилаючись на ту чи іншу обставину або спростовуючи їх у суді, сторона повинна доводити такі обставини доказами (статті 13, 74 ГПК).

За змістом ст. 14 ГПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині неоспорюваних сторонами обставин справи відносно того, що:

Комунальним підприємством "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Дніпропетровської обласної ради та Фізичною особою-підприємцем Карповичем Миколою Миколайовичем підписано договір про постачання (закупівлю) товару № 395 від 08.12.2023.

Відповідно до умов Договору постачальник зобов`язався поставити покупцю водонагрівач (код товару згідно ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" - 39710000-2 "Електричні побутові прилади"), а покупець прийняти і оплатити такий товар.

Сторонами підписано Специфікацію (Додаток № 1 до Договору), за якою найменування товару - Водонагрівач Novatec Direct Dry NT-DD100, загальна вартість - 6400 грн. Поставка мала здійснюватися за рахунок постачальника за адресою: Україна, 53221, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 6.27, в приміщенні Нікопольської станції ЕМД.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що постачальник гарантує належну якість товару протягом гарантійного строку експлуатації (не менше 6 місяців з дати поставки, але не менш ніж встановлено виробником). Гарантійні зобов`язання на товар починаються з дати підписання сторонами належним чином оформленої видаткової накладної.

29.07.2024 позивачем складено Дефектний акт, у якому зазначено, що електричний водонагрівач вийшов з ладу і не працює, потребує термінового поточного ремонту з заміною запчастин або заміни.

Листом від 01.08.2024 позивач звернувся до відповідача з вимогою встановити причину неполадки електричного водонагрівача.

Розділ № 13 Інструкції з використання (сервісної книжки) - Свідоцтво про приймання та продаж водонагрівача, який заповнюється при продажі - не заповнено та не скріплено печаткою. Гарантійні зобов`язання (додаток до Інструкції) не підписані гарантом.

Принципами господарського судочинства є основні правові ідеї, на яких побудований господарський процес. Ці принципи проявляються й реалізуються в діяльності господарських судів і регулюють найбільш важливі її аспекти. Вони поділяються на принципи, що визначають організацію та устрій господарського суду (організаційні принципи) та принципи, які регулюють діяльність господарського суду (функціональні принципи).

Відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України:

1. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

2. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Принцип диспозитивності належить до функціональних принципів, оскільки визначає рух процесу у справі, перехід його з однієї стадії в іншу

Суть даного принципу полягає у праві сторони на свій розсуд розпоряджатися своїми процесуальними правами, активно впливати на процес із метою захисту своїх прав та інтересів. Саме сторона є рушійною силою процесу.

Право громадян на судовий захист закріплене у статтях 55, 56 Конституції України, а тому принцип диспозитивності спирається на конституційну основу. Його положення відтворені в п. 4 частини другої ст. 129

Конституції України, яким закріплена свобода сторін у доказовій діяльності.

Принцип диспозитивності невід`ємно пов`язаний із принципом верховенства права. Можна

Відповідно до пунктів 1,3,5 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до частин 1, 3,4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України:

1. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

4. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (статті 13, 74 ГПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частини перша, друга статті 73 ГПК України).

Верховний Суд неодноразово наголошував, що дотримання фундаментального принципу змагальності господарського судочинства забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Подібний висновок є усталеним і викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, від 16.11.2021 у справі №904/2104/19, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 18.01.2021 у справі № 915/646/18).

Колегія суддів зауважує, що нехтуючи своїми процесуальними правами і , відповідно, обов`язками, відповідач самоусунувся від доведення своєї правової позиції як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції.

Відповідно, колегія суддів вважає докази надані позивачем (апелянтом) на підтвердження своєї правової позиції є більш вірогідними, порівняно з відсутністю будь-якої реакції з боку відповідача на подання проти нього позову.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що : « … Між позивачем (покупцем за Договором) та фізичною особою-підприємцем Карпович Миколою Миколайовичем (постачальником за договором, далі - відповідач) був укладений договір №395 від 08.12.2023 (далі - Договір) про постачання (закупівлю) товару, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити Покупцю водонагрівач (далі - товар, код товару згідно ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" - 39710000-2 "Електричні побутові прилади"), а покупець прийняти і оплатити такий товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором (пункти 1.1., 1.2. Договору).

Позивач свої зобов`язання за договором (зокрема, пункти 4.1., 6.1. Договору ) виконав у повному обсязі, своєчасно та в повному обсязі сплатив кошти за товар, та прийняв товар, шо підтверджується видатковою накладною №138 від 20.12.2023 та платіжною інструкцією № від 20.12.2023 (додаються.)

Товар за договор фактично був поставлений підприємству 12.01.2024 (шляхом поштового відправлення ТОВ "НОВА ПОШТА", експрес-накладна №9946 від 11.01.2024).

29.07.2024 зазначений товар вийшов з ладу, причина несправності невідома, та сталася не з вини покупця за договором (в матеріалах справи наявний, складений підприємством, дефектний акт).

Згідно пункту 2.4. Договору у разі нестачі, поставки Товару неналежної якості або Товару, що не буде відповідати умовам цього Договору, Постачальник зобов`язується за власний рахунок у термін 14 календарних днів з дати складання Сторонами акту про виявлені недоліки (дефекти) або нестачу Товару усунути такі недоліки (дефекти) або замінити неякісний Товар на Товар належної якості та до поставити Покупцю. При цьому строк, протягом якого Постачальник здійснює заміну Товару вважається порушенням строку поставки з нарахуванням пені відповідно до умов цього Договору.

02.08.2024 та 12.08.2024 (повторно) підприємством на електронну адресу відповідача () були направлені листи (за вихідним №09/2656 від 01.08.2024) з проханням з`ясувати причину неполадки та надати технічний висновок від виробника щодо виходу із ладу електричного водонагрівача, а також, згідно умов Договору, усунути відповідні недоліки (дефекти), які виникли або замінити неякісний Товар на Товар належної якості та поставити Покупцю, а також повідомити про прийняте рішення в письмовій формі.

На телефонний дзвінок, здійснений представником підприємства, відповідач повідомив, що отримував листи, проте результати за його розглядом, на адресу підприємства (покупця) не надходили.

У зв`язку з чим, позивачем на адресу відповідача поштовим відправленням та на електронну пошту було надіслано претензію про усунення недоліків (дефектів) товару або заміну неякісного товару на товар належної якості (вихідний №09/2881 від 15.08.2024).

Станом на дату подання позовної заяви відповідачем не було вжито жодних дій щодо досудового врегулювання спору, крім того, відповідач зазначену претензію у відділенні поштового зв`язку не отримував, поштове відправлення було повернуто відправнику…

… Договором (пункт 2.1.) передбачено, що постачальник гарантує належну, згідно з вимогами виробника, якість Товару, його відповідність діючим стандартам та умовам цього Договору протягом гарантійного строку експлуатації Товару (не менше 6 (шести) місяців з дати поставки, але не менш, ніж встановлено виробником такого Товару). Гарантійні зобов`язання на Товар починаються з дати підписання Сторонами належним чином оформленої видаткової накладної. Товар повинен супроводжуватися відповідним документом, що посвідчує якість Товару або висновок державної санітарно-епідемологічної експертизи тощо), якщо таке встановлено чинним законодавством.

Відповідно до пункту 5.5. Договору "разом з поставкою (передачею) Товару Постачальник надає Покупцю належним чином оформлені: рахунок, оригінали видаткової накладної, а також документ (якщо такий видається на продукцію виробником), підтверджуючий гарантійні зобов`язання відповідно до пункту 2.1. цього Договору.

Однак, постачальником був поставлений товар разом з документом (гарантійні зобов`язання), що не оформлений належним чином, оскільки відсутні обов`язкові реквізити: підпис, печатка, дата тощо.

Отже відповідачем були порушені умови Договору, зокрема пункти 2.1., 6.3.1., 6.3.3. тощо.

При цьому, звертаємо увагу суд, що надання такого документу (оформленого неналежним чином з вини постачальника) не звільняє відповідача від виконання зобов`язань за договором, а права споживачів охороняються Законом України "Про захист прав споживачів" та інших нормативно-правових актів.

Факт передачі Товару підтверджується, відповідно до умов Договору, видатковою накладною, що наява у сторін за договором, отже товар вважається поставленим підприємству.

Враховуючи те, що врегулювати даний спір шляхом заміни Товару або його ремонту не є можливим (оскільки відповідач не відповідає на листи/телефонні дзвинки позивача, не вжив заходи з оформлення дефектного акту, не зв`являвся на судовий розгляд справи), вважаємо, з відповідача слід стягнути вартість поставленого товару (у розмірі 6400,00 грн) з поверненням такого Товару постачальнику, а також завдані підприємству збитки - за оплату судових витрат, понесених із судовим розглядом справи…

…саме на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, що дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Одним із принципів (засад) господарського (як і будь-якого іншого) є змагальність сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 ГПК України), відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, що передбачено частинами третьою-четвертою статті 13 ГПК України.

Вищезазначений принцип забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони, тобто обставини підлягають доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (про що зазначено у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019, у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17).

Верховний Суд зазначив, що стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Згідно частини першої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина третя вказаної вище статті Кодексу).

Звертаємо увагу суд, що позивач, хоч надав і не достатньо доказів на підтвердження обставин, зазначених у своєму позові, однак такі докази, на нашу думку, є вірогідними, адже відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, на його адресу (що вказана, згідно реєстрів, оскільки останній є фізичною особою-підприємцем) надсилалися усі заяви (у т.ч., позов), отримув листи на свою електронну адресу, та підтверджував це, проте ним не було вжито жодних заходів щодо надання заперечень позову та/або надання доказів протилежному, ніж зазначено у позовній заяві.

У рішенні суду від 18.02.2025 зазанчається про те, що "Листом від 01.08.2024р. позивач звернувся до відповідача з вимогою встановити причину неполадки електричного водонагрівача".

Суд не прийняв до уваги, що окрім листів, відповідачу, також направлялася, належним чином оформлена та надіслана, претензія, з метою досудового врегулювання.

При цьому, первинні документи (тобто ті, що підтверджують факт приймання товару та його сплату позивачем ), наявні й у відповідача, проте останнім не було вжито заходів з врегулювання спору та довірних зобов`язань, взятих на себе, у повному обсязі…» визнаються колегією суддів підтвердженими належними і допустимими в розумінні статтей 76,77 Господарського процесуального кодексу України доказами.

Відповідно до пунктів 1-3 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

Відповідно до пункту б пункту 4 частини 1 статті 282 Господарського процесуального кодексу України, постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі, з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку задовольнити апеляційну скаргу Комунального підприємства "ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ЕКСТРЕНОЇ МЕДИЧНОЇ ДОПОМОГИ ТА МЕДИЦИНИ КАТАСТРОФ" Дніпропетровської обласної ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2025 у справі №904/4550/24, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2025 у справі №904/4550/24, відповідно, скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольтини позовні вимоги в повному обсязі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а відсутність відзиву на апеляційну скаргу, покладає на відповідача обов`язок несення негативних наслідків, пов`язаних з обранням саме такої поведінки при розгляді справи.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання за подання позовної заяви 4844,80 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 5813,28 грн, колегія суддів покладає на відповідача , як на особу, проти якої ухвалено судове рішення.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ЕКСТРЕНОЇ МЕДИЧНОЇ ДОПОМОГИ ТА МЕДИЦИНИ КАТАСТРОФ" Дніпропетровської обласної ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2025 у справі №904/4550/24- задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2025 у справі №904/4550/24- скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Карповича Миколи Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ЕКСТРЕНОЇ МЕДИЧНОЇ ДОПОМОГИ ТА МЕДИЦИНИ КАТАСТРОФ" Дніпропетровської обласної ради (49005, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПЛОЩА СОБОРНА, будинок 14 ) 7680 грн., судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 4844,80 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 5813,28 грн.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідні накази по справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 13.02.2026

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус