ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Миколаїв Справа № 915/831/25

Господарський суд Миколаївської області у складі:

судді Л.М. Ільєвої

при секретарі судового засідання І.С. Степановій

за участю представників:

від позивача - не з`явився,

від відповідача Єленич О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Миколаївської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Інвест Естейт про стягнення 609927,67 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Миколаївська міська рада звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Інвест Естейт про стягнення коштів в загальній сумі 609927,67 грн. за безоплатне користування земельною ділянкою площею 1912 кв.м з кадастровим номером :07:024:0003, розташованою за адресою вул. Аркасівській (Пушкінській), 31 за період з 01.02.2021 по 01.10.2024, посилаючись на наступне.

05.11.2007 між ТОВ «Інком-Інвест» (орендарем) та Миколаївського міською радого (орендодавцем) укладено договір оренди землі від 05.11.2007 року №5255, зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05 листопада 2007 року за №75, згідно умов якого Миколаївська міська рада міська рада на підставі рішення від 04.07.2007 року №13/69 передала, а ТОВ «Інком-Інвеcт» прийняло в оренду земельну ділянку по вул. Аркасівській (Пушкінській), 31, для обслуговування виробничо-побутового корпусу та допоміжних споруд /Центральний район/ (кадастровий №:07:024:0003) (п.п. 1.1 договору). За ствердженням позивача, до договору вносилися зміни шляхом укладення відповідної додаткової угоди, а саме: договором про зміни від 22.05.2008 року №1092-08 було вирішено пункт 4.2. розділу 4 договору оренди землі викласти в наступній редакції: «З 01.01.08 річна орендна плата за земельну ділянку (1912 кв.м.) встановлюється у розмірі 3% (три) відсотка від її нормативної грошової оцінки, де: нормативна грошова оцінка земельної ділянки (1912 кв.м.) на час укладання цього договору становить 1143554 (один мільйон сто сорок три тисячі п`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 10 коп. (з урахуванням коефіцієнту щорічної індексації - 1,028) Виходячи з цього розмір орендної плати за рік за цим договором на момент його укладення складає 34306 (тридцять чотири тисячі триста шість) грн. 63 коп.». Як вказує позивач, договір діяв до 05.11.2017 року. В подальшому, Миколаївська міська рада будь-яких рішень щодо подовження дії договору не приймала, будь-які угоди між сторонами не укладалися.

Також позивач вказує, що відповідно до витягу з держаною земельного кадастру про земельну ділянку від 16.04.2025 року земельна ділянка загальною площею 1912 кв.м за адресою м. Миколаїв, пул. Аркасівська (Пушкінська), 31 має кадастровий номер :07:024:0003.

Так, позивач з посиланням на інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.03.2024 року №369451161 та від 16.04.2025 року №423033997 зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Естейт» набуло речове право власності на майно за адресами: м. Миколаїв, вул. Аркасівська (Пушкінська), 31, 31/3, 31/4. А саме:

- право власності на адміністративну будівлю за адресою м. Миколаїв, вул. Аркасівська (Пушкінська), 31 на підставі: декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: МК94, виданий 22.05.2020; договору купівлі-продажу, серія та номер: 762, виданий 11.04.2017;

- право власності на нежитлові приміщення за адресою м. Миколаїв, вул. Аркасівська (Пушкінська), набуто відповідачем на підставі: акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу, серія та номер: 656, 657, виданий 07.07.2020 року;

- право власності на нежитлові приміщення адміністративної будівлі за адресою: м. Миколаїв, вул. Аркасівська (Пушкінська), зареєстровано за відповідачем на підставі: договору купівлі-продажу, серія та номер: 2633, виданий 08.12.2017; декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: МК94, виданий 22.05.2020.

На підставі вищевикладеного позивач стверджує, що у період з 01.02.2021 по 01.10.2024 року фактичним користувачем земельної ділянки площею 1912 кв.м. з кадастровим №:07:024:0003 був dідповідач, який не сплачував кошти до міського бюджету за користування нею, чим були порушені права Миколаївської міської ради як органу місцевого самоврядування та власника земельної ділянки щодо неодержання коштів за час безоплатного використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Позивач з посиланням на приписи п.п. 14.1.72, 14.1.73, 14.1.147 п. 14.1 ст.14, п.п. 269.1.1, 269.1.2 п. 269.1 ст. 269, п.п. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270, п. 287.7 ст. 287 Податкового кодексу України зазначає, що не є власником земельної ділянки і постійним землекористувачем земельної ділянки, у зв`язку із чим не платником плати за землю у формі земельного податку, тому єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього є орендна плата.

Крім того, позивач зазначає, що ним здійснювалися заходи щодо досудового врегулювання спору, зокрема шляхом направлення до відповідача листа від 31.10.2024 року №19878/02.02.01-22/12/3/24 про добровільну сплату коштів за використання земельної ділянки у формі орендної плати в розмірі 609927,67 грн., але, як стверджує позивач, жодних дій щодо сплати відповідних коштів відповідачем не було зроблено.

Позивачем здійснено розрахунок недоодержаного доходу у розмірі орендної плати за період безоплатного використання земельної ділянки відповідачем у зв`язку з безоплатним використанням земельної ділянки площею 1912 кв.м., кадастровим номером :07:024:0003 у період з 01.02.2021 по 01.10.2024, згідно якого Миколаївські міській раді завдано збитки у розмірі 609927,67 грн.

На підставі вище викладеного позивач вважає, що кошти в загальній сумі 609927,67 грн. підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України за час безоплатного використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів у період з 01.02.2021 по 01.10.2024.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.06.2025 р. вказану позовну заяву Миколаївської міської ради прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/831/25, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання призначено на 09.07.2025 р. о 09:40.

03.06.2025 р. від представника відповідача Шевченко І.В. до господарського суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (вх. № 8395/25), згідно з якою відповідач внести його дані РНОКПП НОМЕР_1 до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи № 915/831/25 та Перевести в електронну форму процесуальні та інші документи по справі, що надійшли до суду в паперовому вигляді.

17.06.2025 р. від представника відповідача Шевченко І.В. до господарського суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 9083/25), в якому відповідач просить суд відмовити Миколаївській міській раді у задоволенні позову в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Інвест Естейт 262870,08 грн. компенсації за користування земельною ділянкою з кадастровим номер :07:024:0003, обґрунтовуючи свою позицію наступним.

Так, відповідач зазначає, що позивачем неправомірно заявлено до стягнення 71506,08 грн. компенсації за користування земельною ділянкою з кадастровим номер :07:024:0003 в період з 01.02.2022 року по 01.03.2023 року. Оскільки позивачем не враховано приписи п. 1-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 року № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану», згідно яких не нараховується орендна плата за період з 1 числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку бойових дій або тимчасової окупації, по 1 число місяця, що настає через три місяці після дати завершення бойових дій. Відповідач вказує, що згідно з наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, Миколаївська міська територіальна громада в період з 26.02.2022 по 11.11.2022 віднесено до території активних бойових дій. Відтак, на думку відповідача, звільнення починається з 1 числа того місяця, коли почались бойові дії, тобто з 01 лютого 2022 року та пільговий період триває ще три місяці після цього - до 01 березня 2023 року включно. А тому, як вважає відповідач, нарахування неодержаної орендної плати (збитків) за безоплатне використання земельної ділянки за 2 місяці з 01.10.2022 по 01.01.2023 на суму 33258,64 грн. та за 2 місяці з 01.01.2023 по 01.03.2023 на суму 38247,44 грн. є безпідставним.

Крім того, відповідач зазначає, що при здійсненні розрахунку позивачем не враховано наявність на вказаній земельній ділянці охоронних зон (охоронна зона навколо (уздовж) об`єкта зв`язку площею 117,00 кв.м, встановлена щодо ПАТ «Укртелеком» та охоронна зона навколо (уздовж) об`єкта енергетичної системи площею 483,00 кв.м, встановлена щодо ПАТ «Миколаївобленерго»), у зв`язку з чим безпідставно здійснено нарахування на площу земельної ділянки 1912 кв.м.

Відтак, враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що позивач безпідставно заявляє до стягнення з відповідача 262870,08 грн.

17.06.2025 р. від представника відповідача Шевченко І.В. до господарського суду надійшов детальний опис послуг адвоката (вх. № 9084/25), в якому представник зазначає опис послуг, наданих адвокатом у рамках договору про надання правничої допомоги, а саме вид робіт та її вартість.

18.06.2025 р. від представника відповідача Єленич О.В. до господарського суду надійшла заява про вступ у справу як представника (вх. № 9180/25), в якій представник відповідача просив суд залучити його у справу в якості представника відповідача та надати доступ до електронної справи №915/831/25 в підсистемі Електронний суд.

23.06.2025 р. від представника позивача Захаренкової А.Ю. до господарського суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 9406/25), в якій позивач зазначає, що твердження ТОВ Інвест Естейт про безпідставність вимог щодо частини суми позовних вимог є необґрунтованими та не підтверджуються належними та допустимими доказами та просить суд позовну заяву Миколаївської міської ради до ТОВ Інвест Естейт про стягнення 609927,67 грн. задовольнити в повному обсязі.

Так, позивач вказує, що факт користування вищезазначеною ділянкою відповідачем не заперечується. Посилання відповідача на воєнний стан і пільговий порядок сплати орендної плати не можуть бути застосовані в даній ситуації, оскільки відносини, що склалися між сторонами, не є орендними. Саме факт відсутності договору оренди є підставою для заявленої позовної вимоги стягнення коштів за безоплатне використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Позивач зазначає, що постанова КМУ № 634 від 27.05.2022 та зміни до неї, на які посилається відповідач, регулюють питання тимчасового звільнення від орендної плати за чинними договорами, однак, на правовідносини, що випливають із бездоговірного користування майном, ці положення не поширюються.

На ствердження позивача сама наявність охоронних зон не змінює меж та цільового призначення земельної ділянки і не звільняє фактичного користувача від компенсації за її використання, оскільки така компенсація нараховується не за площу господарського освоєння, а за весь обсяг ділянки, наданої для обслуговування нерухомості. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка, яка має кадастровий номер :07:024:0003, є цілісним об`єктом цивільного права. Охоронні зони не змінюють правового статусу земельної ділянки і не виключають її з об`єкта користування, оскільки відповідач самостійно не звертався з ініціативою щодо уточнення площі використання чи встановлення сервітутів. Тому, на думку позивача, наявність охоронних зон на частині земельної ділянки з кадастровим номером :07:024:0003 не змінює її правового режиму як єдиного об`єкта цивільних прав та не звільняє відповідача від обов`язку компенсувати збитки її фактичне використання.

25.06.2025 р. від представника відповідача Шевченко І.В. до господарського суду надійшло заперечення на відповідь на відзив (вх. № 9483/25), в якому представник відповідача просить суд визнати поважними причини неподання ТОВ Інвест Естейт доказів у встановлений законом строк, поновити строк на подання доказів та приєднати до матеріалів справи № 915/831/25 заяву ТОВ Інвест Естейт від 12 лютого 2018 року та заяву ТОВ Інвест Естейт від 30 липня 2020 року, а також відмовити Миколаївській міській раді у задоволенні позову в частині стягнення з ТОВ Інвест Естейт 262870,08 грн. компенсації за користування земельною ділянкою з кадастровим номер :07:024:0003.

Відповідач, зокрема, наголошує що для нарахування компенсації повинні бути, окрім іншого, такі критерії:

- власник (позивач) не одержував доходів від користування (наприклад, орендної плати), отже має фінансові втрати (упущену вигоду). Має бути недоотримання власником доходів;

- користувач утримував кошти, які мав би сплатити за використання ділянки в періоди такого користування.

Отже, як вважає відповідач, неодержуваного доходу від користування та фінансових втрат позивача в період з 01.02.2022 року по 01.03.2023 року не може бути, адже саме в цей період відповідач був би звільнений від сплати орендної плати, якщо би в нього був укладений договір оренди з позивачем.

Також відповідач вказує, що ним здійснювалися дії для укладення договору. Зокрема, 12.01.2018 відповідачем подано до позивача заяву з проханням видати рішення міської ради про внесення змін в рішення Миколаївської міської ради від 24.10.2007 року № 5255 з визначенням нового терміну оренди, нового користувача земельної ділянки ТОВ «Інвест Естейт» та зменшення площі земельної ділянки до площі 1537 кв.м. Проте, як стверджує відповідач, вказана заява була залишена позивачем без відповіді. Також 30.07.2020 відповідачем подано до позивача заяву з проханням надати йому адміністративну послугу щодо видачі рішення Миколаївської міської ради про передачу земельної ділянки в оренду (поновлення договору оренди землі) загальною площею 1912 кв.м, яка також була залишена позивачем без відповіді. На думку відповідача, зазначені обставини вказують на бездіяльність позивача у передачі земельної ділянки в користування відповідачу.

У підготовчому засіданні 09.07.2025 судом протокольною ухвалою було задоволено заперечення на відповідь на відзив (вх. № 9483/25) в частині поновлення строку на подання доказів та приєднання до матеріалів справи № 915/831/25 заяви ТОВ Інвест Естейт від 12 лютого 2018 року та заяви ТОВ Інвест Естейт від 30 липня 2020 року. Наразі судом зобов`язано позивача надати інформацію щодо стану розгляду вказаних заяв ТОВ Інвест Естейт.

Так, у підготовчому засіданні суду 09 липня 2025 року по справі № 915/831/25 за участю представників сторін судом було протокольно оголошено перерву до 04 серпня 2025 року о 13 год. 00 хв., про що під розписку повідомлено представників сторін.

28.07.2025 р. від представника відповідача Шевченко І.В. до господарського суду надійшло клопотання про приєднання доказів (вх. № 11055/25), в якому просить суд визнати поважними причин неподання Товариством з обмеженою відповідальністю Інвест Естейт доказів у встановлений законом строк, поновити строк на подання доказів та приєднати до матеріалів справи № 915/831/25 копії договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11 квітня 2017 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 84825775 від 11.04.2017; договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18 грудня 2017 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 106873483 від 08.12.2017; договору купівлі-продажу нерухомого майна від 30 травня 2019 року та 20 квітня 2020 року; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 168668903 від 30.05.2019 та № 206457174 від 09.04.2020; акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 07 липня 2020 року; листа № 18785/02.02.01-40/12/3/25 від 15.07.2025 та листа Департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради від 08.06.2021 № 21953/12.01-47/21-2.

Згідно з актом Господарського суду Миколаївської області про втрату документів або перепідшивання справи, відсутність вкладень або порушень цілісності, пошкодження конверта (паковання) від 28.07.2025 під час реєстрації клопотання без номера від 28.07.2025 ТОВ Інвест Естейт у справі № 915/831/25, яке надійшло через підсистему Електронний суд, виявлено, що при відкритті електронного додатку Додаток № 3. Договір купівлі-продажу від 30.05.2019, від 20.04.2020; витяг № 168668903 та № 206457174.pdf система ДСС повідомляє про помилку завантаження.

29.07.2025 р. від представника відповідача Шевченко І.В. до господарського суду надійшла заява про усунення недоліків до клопотання про приєднання доказів від 28.07.2025 (вх. № 11080/25), згідно з якою представник відповідача повторно надав для приєднання до матеріалів справи додаток № 3 до вищевказаного клопотання Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 30 травня 2019 року; 20 квітня 2020 року; витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 168668903 від 30.05.2019 та № 206457174 від 09.04.2020.

04.08.2025 р. від представника позивача Захаренкової А.Ю. до господарського суду надійшли додаткові пояснення у справі (вх. № 11324/25).

04.08.2025 р. від представника позивача Захаренкової А.Ю. до господарського суду надійшло клопотання (вх. № 11341/25), згідно з яким представник позивача надав до суду уточнений розрахунок безпідставно збережених коштів (неодержаної орендної плати) за безоплатне використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів ТОВ Інвест Естейт за період з 01.02.2021 до 01.10.2024

Між тим підготовче засідання у даній справі 04.08.2025 р. не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Ільєвої Л.М.

12.08.2025 представника відповідача Шевченко І.В. до господарського суду надійшли заперечення (вх. №11638/25) щодо розрахунку безпідставно збережених коштів від 28.07.2025.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.08.2025 у справі №915/831/25 підготовче засідання у справі призначено на 17 вересня 2025 року о 10:00.

Під час підготовчого засідання 09.07.2025 представник позивача просив оголосити перерву для підготовки пояснень щодо поданого розрахунку безпідставно збережених коштів (неодержаної орендної плати). При цьому судом зобов`язано позивача надати суду обґрунтовані пояснення щодо здійснення розрахунку отриманих коштів.

Так, у підготовчому засіданні господарського суду 17.09.2025 року по справі №915/831/25 за участю представників сторін судом було протокольно оголошено перерву до 29.09.2025 року о 16 год. 40 хв. в порядку ч. 5 ст. 183 ГПК України, про що під розписку повідомлено представників сторін.

23.09.2025 від представника відповідача Шевченко І.В. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшли додаткові пояснення (вх. №13509/25), в яких відповідач зазначає, що наразі на земельній ділянці з кадастровим номером :07:024:0003 є 3 фактичних користувача земельною ділянкою - ТОВ Інвест Естейт, ПАТ Укртелектом та ПАТ Миколаївобленерго, тому позивач безпідставно заявляє до стягнення компенсації за користування земельною, яка нарахована на 1912 кв.м, з яких 600,00 кв.м є охоронна зона навколо (уздовж) об`єкта зв`язку та об`єкта енергетичної системи. Відповідач з посиланням на положення ст. 25 Закону України Про електронні комунікації та постанову КМУ від 29 січня 1996 року № 135, якою затверджено Правила охорони ліній електрозв`язку зазначає, що частина земельної ділянки, на якій встановлені охоронні зони об`єктів зв`язку, ним не використовується, відповідач обмежений у можливості користування цією частиною земельної ділянки або здійснення господарської чи іншої діяльності в межах зазначених зон, оскільки такі обмеження прямо випливають із вимог законодавства.

29.09.2025 від представника позивача Захаренкової А.Ю. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява (вх. №13805/25), в якій позивач наводить додаткові пояснення у справі щодо застосованих коефіцієнтів при проведенні розрахунку із зазначенням підстав їх визначення, а також стосовно врахування при проведенні розрахунку охоронних зон. Так, позивач вказує, що розрахунок суми безпідставно збережених відповідачем коштів здійснено на підставі чинної нормативної грошової оцінки земельної ділянки, затвердженої Кабінетом Міністрів України та внесеної до Державного земельного кадастру. Позивач вважає, що наявність охоронних зон у межах земельної ділянки з кадастровим номером :07:024:0003 не позбавляє відповідача права користування нею та не звільняє його від обов`язку сплачувати кошти за фактичне користування.

У підготовчому засіданні 29.09.2025 представник відповідача просив суд надати час для підготовки відповідних письмових пояснень на пояснення позивача.

Також судом з`ясовано необхідність надання позивачем інформації щодо коефіцієнтів розрахунку та рішення міської ради щодо встановлення розміру річної орендної плати за землю та зобов`язано позивача надати вказані документи.

Так, у підготовчому засіданні господарського суду 29.09.2025 року по справі №915/831/25 за участю представників сторін судом було протокольно оголошено перерву до 06.10.2025 року о 09 год. 40 хв. в порядку ч. 5 ст. 183 ГПК України, про що під розписку повідомлено представників сторін.

01.10.2025 від представника відповідача - Шевченко І.В. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшли додаткові пояснення (вх. №13923/25) щодо обставин, які викладені в поясненнях позивача від 29.09.2025, в яких відповідачем зокрема зазначено, що він не має укладеного договору оренди із Миколаївською міською радою щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:024:0003, а тому жодні плани обмежень використання земельної ділянки та документи щодо охоронних зон йому не доводилися, оскільки правовідносини оренди між сторонами фактично відсутні. Тому відповідач вказує, що він не може знати про такі обмеження та не користується зазначеною земельною ділянкою на умовах оренди.

02.10.2025 від представника позивача Захаренкової А.Ю. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшли додаткові пояснення у справі (вх. №14015/25), в яких позивач заперечує проти доводів відповідача щодо наявності охоронних зон навколо інженерних комунікацій та вказує, що наведені відповідачем доводи не можуть бути підставою для звільнення його від обов`язку сплачувати кошти за користування земельною ділянкою. Також позивач зауважує, що межі охоронних зон зазначаються в технічній документації виключно з метою інформування власників і користувачів про місцезнаходження відповідних комунікацій для забезпечення умов їх експлуатації та запобігання ушкодженню, а сам факт встановлення охоронної зони не позбавляє власника нерухомого майна права користуватися земельною ділянкою та не створює автоматично права користування для підприємств, яким належать відповідні мережі.

06.10.2025 від представника позивача Захаренкової А.Ю. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява про долучення доказів (вх. №14053/25), разом з якою позивачем подано до суду лист Держгеокадастру від 13.01.2025 року №6-28-022-18/71-25 щодо коефіцієнтів при розрахунку орендної плати, копію рішення Миколаївської міської ради від 18.06.2025 року №48/9 Про встановлення місцевих податків та зборів на території м. Миколаєва; а також копії рішень Миколаївської міської ради від 16.03.2017 року №17/3; від 13.07.2017 року №22/3; від 26.09.2024 року №37/2; від 26.09.2024 року №37/1 зі змінами щодо встановлення розміру річної орендної плати за землю.

У підготовчому засіданні 06.10.2025 представник відповідача повідомив, що не отримав вищезазначену заяву позивача про долучення доказів та просив надати час для ознайомлення з поданими документами.

Так, у підготовчому засіданні господарського суду 06.10.2025 року по справі №915/831/25 за участю представників сторін судом було протокольно оголошено перерву до 10.10.2025 року о 13 год. 45 хв. в порядку ч. 5 ст. 183 ГПК України, про що під розписку повідомлено представників сторін.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.10.2025 у справі № 915/831/25 закрито підготовче провадження, та справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні суду на 31 жовтня 2025 року о 12:00.

Так, у судовому засіданні господарського суду 31 жовтня 2025 року по справі №915/831/25 за участю представників сторін судом було протокольно оголошено перерву до 21.11.2025 року об 11 год. 00 хв. в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України, про що представників сторін повідомлено під розписку.

11.11.2025 від представника відповідача Шевченко І.В. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшли додаткові пояснення (вх. №15860/25), в яких відповідач зазначає, що він не заперечує щодо застосування положень підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України та погоджується, що за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року позивач не має правових підстав стягувати з відповідача будь-які суми як безпідставно збережені кошти, оскільки у відповідний період обов`язок зі сплати плати за землю не виникав і не міг виникнути. Разом з цим, відповідач вказує, що не погоджується з розміром нарахованих позивачем сум безпідставно збережених коштів, оскільки розрахунок виконано невірно та з порушенням норм чинного законодавства, адже вказаний розрахунок здійснено на загальну площу земельної ділянки 1912 кв.м без виключення частини земельної ділянки, яка ним не використовується (частина земельної ділянки площею 60 кв.м щодо якої встановлено охоронні зони).

Так, у судовому засіданні господарського суду 21 листопада 2025 року по справі №915/831/25 за участю представника позивача судом було протокольно оголошено перерву до 08.12.2025 року о 14 год. 30 хв. в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України, про що відповідача повідомлено ухвалою суду від 21.11.2025.

08.12.2025 від представника позивача Захаренкової А.Ю. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшли заяви (вх. №17433/25, 17434/25), в яких заявник просить суд долучити до матеріалів справи лист департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради від 05.12.2025 року №70101/12.01-17/25-2.

Так, у судовому засіданні господарського суду 08 грудня 2025 року по справі № 915/831/25 за участю представників сторін судом було протокольно оголошено перерву до 17 грудня 2025 року о 15 год. 00 хв. в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України.

У судовому засіданні господарського суду 17.12.2025 року по справі № 911/831/25 за участю представників сторін судом було оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, при цьому судом відкладено ухвалення та проголошення судового рішення до 29.12.2025 р. о 12:30 в порядку абз. 2 ч. 1 ст. 219 ГПК України, про що в судовому засіданні господарського суду повідомлено представників сторін.

В судове засідання 29.12.2025 року представник позивача не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 29.12.2025 судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 16.04.2025 земельна ділянка з кадастровим номером :07:024:0003 площею 0,1912 га, розташована за адресою Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Пушкінська, 31, належить на праві комунальної власності Миколаївській міській раді. Цільове призначення вказаної земельної ділянки 03.13 для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування, категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Також з вказаної інформації вбачається наявність обмежень у використанні земельної ділянки, а саме: охоронна зона навколо (уздовж) об`єкта зв`язку, суб`єкт речового права ПАТ «Укртелеком»; охоронна зона навколо (уздовж) об`єкта енергетичної системи, суб`єкт речового права ПАТ «Миколаївобленерго».

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «Інком-Інвест» на підставі договору купівлі-продажу нежитлового об`єкту від 26.04.2006, який укладено між ЗАТ «Південхарчосервіс» (продавець) та ТОВ «Інком-Інвест» (покупець) та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №1259, набуто у власність нежитловий об`єкт, що знаходиться у м. Миколаєві по вулиці Пушкінській, буд. 31, який складається з нежитлових приміщень підвалу, першого, другого та третього поверхів площею 943,4 кв.м в літ. А-3, службових будівель та які складаються з наступного: виробничо-побутове камінь за літ А, гараж цегла за літ. В, сарай цегла за літ. З, покриття І, КТПП 59, ворота 4. У вказаному договорі також зазначено, що разом з переходом права власності на нежитловий об`єкт покупець набуває права користування земельною ділянкою, на якій розташований вказаний нежитловий об`єкт, на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й продавець.

24.10.2007 між Миколаївською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інком-Інвест» (орендар) було укладено договір оренди землі від 24.10.2007, відповідно до умов п.1.1. якого Миколаївська міська рада на підставі рішення від 04.07.07 за № 13/69 передає, а ТОВ «Інком-Інвест» приймає в оренду земельку ділянку по вул. Пушкінській, 31 для обслуговування виробничо-побутового корпусу та допоміжних споруд /Центральний район/.

Згідно з п. 2.1. договору в оренду передається земельна ділянка загального площею 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) кв.м, у тому числі 834 кв.м під капітальною забудовою, 1057 кв.м під проїздами та проходами, 21 кв.м для виробництва та розподілу електроенергії, без права передачі її в суборенду.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що земельна ділянка передається в оренду без будинків, будівель, споруд ти інших об`єктів.

Відповідно до п. 3.1. договору останній діє протягом 10 (десяти) років з дати його державної реєстрації. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно з п. 5.1. договору земельна ділянка передається в оренду для обслуговування виробничо-побутового корпусу та допоміжних споруд.

Відповідно до п. 5.2. договору цільове призначення земельної ділянки: 1891 кв.м землі комерційного використання; 21 кв.м землі технічної інфраструктури.

Пунктом 8.3. передбачено, що земельна ділянка має обмеження у використанні згідно УКПОКЧЗД: правові типу 1.1. «зміна цільового використання», на частку земельної ділянки площею 600 кв.м діють обмеження спеціальні типу 4.3.1 «в санітарно-захисній зоні інженерно-технічних споруд і комунікацій».

Згідно з п.п. к, л п. 9.4. договору орендар зобов`язаний:

- у разі відчуження усіх будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці, наданій в оренду, орендар може звернутися до міської ради з клопотанням дострокового розірвання договору, при цьому він зобов`язаний повідомити нового власника про необхідність переоформлення на себе правових документів на землю. Договір оренди землі буде дострокове розірваний з ініціативи орендаря з дати укладення договору оренди землі між міською радою те новим власником споруд;

- у разі відчуження часток будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці, наданій в оренду, орендар зобов`язаний повідомити про це міську раду у 10-денний термін із дня відчуження. Орендар сумісно з власником придбаного майна можуть звернутися до міської ради з клопотанням про внесення змін до договору оренди землі щодо зменшення площі земельної ділянки та переоформлення документів па право користування земельною ділянкою, що зайнята проданою часткою будівель та споруд, на нового власника майна. При ньому, зміни до договору оренди землі будуть внесені після прийняття рішення міської ради про зменшення площі земельної ділянки та падання новому власнику майна у користування земельної ділянки, що зайнята проданою часткою будівель та споруд.

Відповідно до п. 12.3. договору дія договору припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- придбання орендарем земельної ділянки у власність;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

- ліквідації юридичної особи-орендаря.

Пунктом 14.1. договору передбачено, що цей договір набирає чинності після його державної реєстрації.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками сторін. Договір посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Лашиною О.П. та зареєстровано в реєстрі за №3651, а також договір зареєстровано у Миколаївській регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.11.2007 за №75 та зареєстровано в книзі записів договорів оренди землі 05.11.2007 за №5255.

Вказаний договір також було зареєстровано в Державному реєстрі правочинів, що підтверджується наявним у матеріалах справи витягом з Державного реєстру правочинів №4830424 від 24.10.2007.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.11.2007 між орендарем та орендодавцем підписано акт приймання-передачі в оренду земельної ділянки площею 1912 кв.м, що розташована за адресою вул. Пушкінська, 31.

В подальшому, 22.05.2008 між Миколаївської міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інком-Інвест» (орендар) було укладено договір про зміни від 22.05.2008 до договору оренди землі, яким внесено зміни до договору, зокрема шляхом викладення п. 4.2. договору в новій редакції.

Договір про зміни підписано сторонами та скріплено печатками сторін. Договір про зміни посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Лашиною О.П. та зареєстровано в реєстрі за №1430, а також договір зареєстровано у Миколаївській регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.07.2008 за №05 та зареєстровано в книзі записів договорів оренди землі 10.07.2008 за №1092-08.

Як вбачається з витягу з Держаного реєстру правочинів №5963086 від 22.05.2008, строк дії договору оренди від 24.10.2007, номер у реєстрі нотаріальних дій 3651, до 24.10.2017.

Доказів продовження/поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки матеріали справи не містять.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав (номер інформаційної довідки 423033997 від 16.04.2025, 369451161 від 12.03.2024) Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест Естейт» набуло право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Пушкінська, будинок 31, 31/3, 31/4, про що в реєстрі вчинено наступні записи:

- номер відомостей про речове право 37251894, 07.07.2020 здійснено державну реєстрацію права власності ТОВ «Інвест Естейт» на нежитлові приміщення, що розташовані на першому поверсі в літ. А-3 площею 199,8 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за адресою Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Пушкінська, буд. 31/3, для державної реєстрації подано акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу №656, 657 від 07.07.2020;

- номер відомостей про речове право 19929408, 11.04.2017 здійснено державну реєстрацію права власності ТОВ «Інвест Естейт» на адміністративну будівлю загальною площею 994,9 кв.м, опис: А-4-адміністративна будівля, Т трансформаторна підстанція, №4 ворота, №5 огорожа, №І - покриття (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) за адресою Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Пушкінська, буд. 31, для державної реєстрації подано договір купівлі-продажу №762 від 11.04.2017, декларація про готовність об`єкта до експлуатації №МК94 від 22.05.2020;

- номер відомостей про речове право 23834461, 08.12.2017 здійснено державну реєстрацію права власності ТОВ «Інвест Естейт» на нежитлові приміщення адміністративної будівлі площею 616,5 кв.м, опис А-3 нежитлові приміщення адміністративної будівлі (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), що розташовані за адресою Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Пушкінська, буд. 31/4, для державної реєстрації подано договір купівлі-продажу №2633 від 08.12.2017, декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №МК94 від 22.05.2020.

Також відповідачем подано до суду копії:

- договору купівлі-продажу від 11.04.2017, який укладено між ТОВ «Інком-Інвест» (продавець) та ТОВ «Інвест Естейт» (покупець), який посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є. та зареєстровано в реєстрі за №762;

- договору купівлі-продажу від 08.12.2017, який укладено між ТОВ «Інком-Інвест» (продавець) та ТОВ «Інвест Естейт» (покупець), який посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є. та зареєстровано в реєстрі за №2633;

- акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу «Інвест Естейт» від 07.07.2020, який посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Міщено М.В. та зареєстровано в реєстрі за №656, 657;

- договору купівлі-продажу від 30.05.2019, який укладено між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець), який посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є. та зареєстровано в реєстрі за №1313;

- договору купівлі-продажу від 09.04.2020, який укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (продавці) та ОСОБА_2 (покупець), який посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є. та зареєстровано в реєстрі за №799;

- витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №84825775 від 11.04.2017; №106873483 від 08.12.2017; №168668903 від 30.05.2019; №2064574 від 09.04.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2018 ТОВ «Інвест Естейт» зверталося до Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради з заявою про внесення змін в рішення Миколаївської міської ради від 24.10.2007 №5255 з визначення нового терміну оренди, нового користувача земельної ділянки ТОВ «Інвест Естейт» та зменшення площі земельної ділянки. Також відповідач 30.07.2020 звертався до Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради з заявою про видачу рішення Миколаївської міської ради по передачу земельної ділянки площею 1912 кв.м в оренду (поновлення договору оренди землі).

Відповідно до інформації Департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради №21953/12.01-4721-2 від 08.06.2021 Департаментом погоджено оформлення договору оренди на земельну ділянку ТОВ «Інвест Естейт» площею 1912,0 кв.м для обслуговування нежитлового об`єкта по вул. Пушкінській, 31, 31/3, 31/4 в Центральному районі м. Миколаєва.

Відповідно до інформації Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №18785/02.02.01-40/12/3/25 від 15.07.2025, договір оренди землі від 05.11.2007 №5255 в частині оренди ТОВ «Інком-Інвест» вважається припиненим з 08.12.2017 у зв`язку з продажем об`єкта нерухомості.

Відповідно до інформації Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради №42677/19.04-02/25-2 від 31.07.2025 станом на 31.07.2025 інформація щодо розгляду звернень ТОВ «Інвест Естейт», що надійшли до Департаменту 20.02.2018 та 30.07.2020, у департаменті відсутня.

Відповідно до інформації Департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради №43070/12.01-17/25-2 від 01.08.2025 звернення ТОВ «Інвест Естейт» від 30.07.2020 в системі електронного документообігу АСКОД відсутнє у зв`язку з втратою інформації; розгляд звернення ТОВ «Інвест Естейт», яке подане 22.02.2018, у зв`язку з наявністю дозвільної справи на паперових носіях на теперішній час відновлено, та повідомлено, що до вказаного звернення не надано проект додаткової угоди. Разом з цим Департаментом також зазначено, що рішення Миколаївської міської ради по вищезазначеним зверненням ТОВ «Інвест Естейт» не приймалося.

Відповідно до інформації Департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради №70101/12.01-17/25-2 від 05.12.2025 сплата за земельну ділянку площею 1921 кв.м (кадастровий номер :07:024:0003) по вул. Пушкінській, 31 у м. Миколаєві ТОВ «Інвест-Естейт» у період з моменту набуття права власності на нерухоме майно з 11.04.2017 по 01.02.2021 не надходила.

Судом також встановлено, що з метою отримання безпідставно збережених коштів (неодержаної орендної плати), а саме грошових коштів у розмірі 609927,67 грн., позивач звернувся до відповідача листом №19878/02.02.01-22/12/3/24 від 31.10.2024. Факт направлення листа підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №071, яке наявне в матеріалах справи.

Відповідно ч. 1, п. 1, 4 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним Кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно - правовими актами.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (ч. 1 ст. 1 Земельного кодексу України).

Земельна ділянка - частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (ч. 1 ст. 1 Закону України Про оцінку земель від 11.12.2003 № 1378-IV).

Частиною 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 79-1 Земельного кодексу України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно із частинами першою, другою статті 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

За змістом глави 15 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ч. 1 статті 93 Земельного кодексу України).

Статями 125, 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Зі змісту ст.ст. 120, 125 Земельного кодексу України, ст. 377 Цивільного кодексу України вбачається, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Таким чином, за змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені, і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Вказана норма закріпила загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що наявність нерухомого майна, що належить відповідачу на праві власності, та яке розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :07:024:0003, свідчить про використання вказаної земельної ділянки відповідачем.

За умовами частини 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 Земельного кодексу України реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частиною 1 статті 93 і статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 Земельного кодексу України).

Принцип платного використання землі також передбачено статтею 206 ЗК України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

За правилами пункту 287.7 статті 287 Податкового кодексу України у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття земельний податок і орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Як було зазначено вище, оскільки ТОВ «Інвест Естейт» не є власником або постійним землекористувачем земельної ділянки, він не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, а єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата. Аналогічну позицію викладено у пункті 22 постанови Верховного Суду від 29.05.2020 у справі № 922/2843/19.

Згідно зі статтями 122-124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі".

Водночас, оскільки право власності на нежитлову будівлю, розташовану на земельній ділянці площею 1912 кв.м за адресою: Миколаївска область, м. Миколаїв, вул. Пушкінська (Аркасівська), 31, було зареєстровано за відповідачем, Миколаївська міська рада була позбавлена можливості передати її в оренду іншим особам та отримувати від цього прибуток.

Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах також неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 12.03.2019 у справі № 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах № 22/207/15 і № 922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 922/2413/19.

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Такий самий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.09.2018 у справі № 925/230/17.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у справі № 922/2060/20 вказав, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташоване. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

Верховний Суд неодноразово викладав правову позицію, згідно з якою для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно насамперед з`ясувати: 1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; 2) площу земельної ділянки; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки); 4) період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави.

Наразі слід зазначити, що з матеріалів справи вбачається та відповідачем не оспорюється факт того, що у спірний період мало місце фактичне користування відповідачем земельною ділянкою комунальної власності без здійснення оплати за таке користування.

Таким чином, відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що у спірний період (01.02.2021 по 01.10.2024) без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, а тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 12.04.2017 у справі №922/207/15, Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 №922/3412/17.

Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово звертала увагу на те, що у нормах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, а також і в інших положеннях законодавства фактично закріплений принцип "superficies solo cedit" - збудоване на поверхні слідує за нею, який є одним із основоположних принципів земельного, а також цивільного законодавства (узгоджується із постановами від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, від 03.04.2019 у справі № 921/158/18, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18, від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19, від 20.07.2022 у справі № 923/196/20).

Отже, у зв`язку із наявністю у спірний період права власності на нерухоме майно на відповідача було покладено обов`язок укласти та зареєструвати договір оренди щодо земельної ділянки, на якій воно розташоване, а також обов`язок щодо сплати коштів за користування земельною ділянкою.

Судом не приймаються до уваги твердження відповідача, що ним вживалися всі необхідні заходи, спрямовані на укладення договору оренди землі, а його укладання залежало від волі та дій Миколаївської міської ради, оскільки зазначені вище обставини не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку сплачувати безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою.

Відтак, суд вважає, що відповідачем без законних підстав збережено у себе майно - кошти за оренду землі, які підлягають стягненню.

Щодо наданого позивачем розрахунку коштів за час безоплатного використання відповідачем земельної ділянки за період з 01.02.2021 по 01.10.2024 суд зазначає наступне.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі №920/739/17.

Для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. При цьому законодавцем визначено нижню (а в деяких випадках і верхню) граничну межу ставки орендної плати за земельні ділянки, незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі. Так, незалежно від того, чи вносилися зміни до змісту договору оренди в частині встановлення ставки або розміру орендної плати, ПК України вимагає, щоб річна сума платежу була не меншою розміру земельного податку, встановленого для земель сільськогосподарського призначення, й трикратного розміру земельного податку - для інших категорій земель (до 01 квітня 2014 року), та 3 % нормативної грошової оцінки (з 01 квітня 2014 року). Нарахування сум земельного податку проводиться контролюючим органом на підставі даних ДЗК та з використанням нормативної грошової оцінки земельних ділянок, визначеної у встановленому порядку (п. 45 постанови КАС ВС від 19.12.2024 у справі № 560/853/20).

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки - підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж установлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України (постанова Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20).

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.

Отже, технічна документація на конкретну земельну ділянку, яка виготовляється на замовлення землекористувача (власника), відповідно до статті 20 Закону України "Про оцінку земель", є джерелом інформації про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки.

При цьому власник (землекористувач) може використати технічну документацію на обґрунтування нормативної грошової оцінки, надавши суду її оригінал або належно засвідчену копію. Так, технічна документація, виготовлена на конкретну земельну ділянку уповноваженим органом, може бути належним доказом на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка набула статусу об`єкта цивільних прав (постанова Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20).

Зважаючи на викладене, як положення ПК України, так і законодавство про оцінку земель визнають належними доказами на обґрунтування оцінки землі довідку, витяг із Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка є об`єктом плати за землю, та технічну документацію на земельну ділянку, виготовлену компетентним органом.

З огляду на те, що земельне законодавство і ПК України не обмежують можливості подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом із Державного земельного кадастру, належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка із Державного земельного кадастру, витяг із Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наданий відповідно до статей 98- 103 ГПК України, які містять інформацію щодо предмета спору в цій справі (постанова Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20).

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20.

Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, проте механізми їх застосування є різними як за правовим змістом, так і за суб`єктами застосування. Зокрема, індексація нормативної грошової оцінки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, із застосуванням певної методики (стаття 289 ПК України).

Отже, за загальним правилом, індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки. Якщо обов`язкова індексація нормативної грошової оцінки не визначена у договорі, то обчислення орендної плати відбувається відповідно до частини третьої статті 21 Закону № 161-XIV (індексується лише орендна плата) (п. 134-135 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.02.2025 у справі № 925/457/23).

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Отже, за змістом вказаних норм, для визначення суми податкових зобов`язань з земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка земель. Відповідно до законодавства, вона проводиться раз у 5-7 років, а для визначення поточних зобов`язань необхідно проіндексувати її на коефіцієнт індексації, який щороку розраховує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік. При цьому, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно (тобто накопичувально) залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, а не від дати набрання чинності рішенням ради про затвердження нормативної грошової оцінки (постанова палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду ВС від 18.12.2019 № 804/937/16 (К/9901/38469/18).

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки завжди застосовується ретроспективно. Тобто, кожного року, після 01 січня, для розрахунку бази оподаткування земельним податком враховується чинна нормативна грошова оцінка (яка проводиться раз на 5-7 років) з урахуванням кумулятивного (накопичувального) застосування коефіцієнтів індексації (які визначаються щорічно). Визначальним є те, що саме закон встановлює, що кумулятивне застосування коефіцієнту індексації починається з дати проведення нормативної грошової оцінки. А враховуючи, що нормативна грошова оцінка проводиться раз на 5-7 років, то щорічно, після її проведення, при визначенні бази оподаткування, будуть враховуватись всі коефіцієнти індексації за попередні роки, починаючи від дати проведення нормативної грошової оцінки (постанова палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду ВС від 18.12.2019 № 804/937/16 (К/9901/38469/18)).

Здійснюючи розрахунок, позивачем враховано рішення Миколаївської міської ради від 18.06.2015 № 48/9 зі змінами від 16.03.2017 №17/3 та від 13.07.2017 №22/3, від 26.09.2024 №37/1, від 26.09.2024 №37/2, якими внесені зміни до рішення від 07.07.2011 за № 7/3 "Про встановлення місцевих податків та зборів на території м. Миколаєва" для обслуговування об`єктів нерухомості, у яких здійснюється виробнича діяльність, а також дані нормативної грошової оцінки вищевказаної земельної ділянки по роках відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з урахуванням коефіцієнтів щорічної індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Як вбачається з витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №7016 від 20.08.2020 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :07:024:0003, площею 1912 кв.м становить 6047025,04 грн.

Відповідно до інформації Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №6-28-0.22-18/71-25 від 13.01.2025, значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2024 рік становить 1,12 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь). Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років становить: 1996 рік 1,703; 1997 рік 1,059; 1998 рік 1,006; 1999 рік 1,127; 2000 рік 1,182; 2001 рік 1,02; 2005 рік 1,035; 2007 рік 1,028; 2008 рік 1,152; 2009 рік 1,059; 2010 рік 1,0; 2011 рік 1,0; 2012 рік 1,0; 2013 рік 1,0; 2014 рік 1,249; 2015 рік 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) і 1,2 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); 2016 рік 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,06 (для земель несільськогосподарського призначення); 2017 рік 1,0; 2018 рік 1,0; 2019 рік 1,0; 2020 рік 1,0; 2021 рік 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення); 2022 рік 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,15 (для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь), 2023 рік 1,051 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь).

Миколаївською міською радою здійснено розрахунок безпідставно збережених коштів (неодержаної орендної плати) за безоплатне використання земельної ділянки ТОВ «Інвест Естейт» в період з 01.02.2021 по 01.10.2024 в розмірі 609927,67 грн., а саме:

- за період часу з 01.02.2021 до 01.01.2022 (за 11 місяців користування) на суму 166293,19 грн.;

- за період часу з 01.01.2022 по 01.01.2023 (з розрахунку за 2 місяці користування з 01.01.2022 до 01.03.2022) на суму 33258,64 грн.;

- за період часу з 01.01.2023 до 01.01.2024 на суму 229484,60 грн.;

- за період часу з 01.01.2024 до 01.10.2024 (за 9 місяців користування) на суму 180891,24 грн.

Розрахунок долучено позивачем до матеріалів позовної заяви.

Щодо заперечень відповідача щодо здійснення позивачем розрахунку, виходячи з загальної площі земельної ділянки, суд зазначає наступне.

Дослідивши наявну в матеріалах справи інформацію з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 16.04.2025, судом з`ясовано, що видом використання земельної ділянки з кадастровим номером :07:024:0003 визначено для обслуговування виробничо-побутового корпусу та допоміжних споруд, а цільовим призначенням є 03.13 для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування, яке розташоване на вказаній земельній ділянці, та, в свою чергу належить ТОВ «Інвест Естейт». Також з зазначеної вище інформації вбачається наявність обмежень у використанні вказаної земельної ділянки, а саме:

- охоронна зона навколо (уздовж) об`єкта зв`язку;

- охоронна зона навколо (уздовж) об`єкта енергетичної системи.

Згідно ч. 1-5 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Частиною 14 ст. 79-1 ЗК України визначено, що наявність обмежень у використанні земель, у тому числі червоних ліній, в межах земельної ділянки, що формується для обслуговування існуючого об`єкта нерухомості (будівлі, споруди), не перешкоджає її формуванню та визначенню її цільового призначення для потреб, пов`язаних із функціонуванням зазначеного об`єкта з дотриманням встановлених обмежень щодо використання земельної ділянки.

Водночас, нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі №200/606/18).

Суд зауважує, що позовні вимоги Миколаївської міської ради жодним чином не стосуються спору щодо площі фактичного використання відповідачем земельної ділянки, оскільки розрахунок плати проведено виключно щодо сформованої земельної ділянки, на якій наявне нерухоме майно відповідача та вказана земельна ділянка в цілому була виділена (сформована) саме для обслуговування цього нерухомого майна відповідачем.

Верховний Суд у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/519/20, зокрема, у п. 6.25, зазначив наступне: "У справі, яка розглядається, суди установили, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру №НВ-019 від 28.10.2019, земельній ділянці комунальної форми власності площею 39338 кв.м по вул. Виконкомівській, 32 в м. Харкові присвоєно кадастровий номер :09:002:0009 та відомості про неї зареєстровано у Державному земельному кадастрі 10.09.2013. Отже, спір у цій справі стосується сформованої земельної ділянки, а тому сумнівів щодо її розміру суд не має".

Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №7016 від 20.08.2020 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :07:024:0003, площею 1912 кв.м становить 6047025,04 грн.

Таким чином, вказані відомості про те, що частину земельної ділянки займають землі з обмеженнями у використанні, були враховані уповноваженим на те державним органом - відповідним підрозділом Держгеокадастру при формуванні спірної земельної ділянки (у т.ч. при визначенні її площі, вартості, коефіцієнтів на місцезнаходження та функціонального призначення, нормативної грошової оцінки), вони не визнані нечинними, неправильними тощо.

З урахуванням наведеного, оскільки спір у даній справі стосується користування вже сформованою земельною ділянкою, при цьому відповідач не надав суду доказів формування за адресою місцезнаходження його нерухомого майна іншої, меншої за площею ділянки для експлуатації та обслуговування зазначеного майна, а також жодним чином не довів суду неможливість користування земельною ділянкою в цілому, суд дійшов висновку, що позивачем правильно визначена площа земельної ділянки, яку використовував відповідач без достатньої правової підстави.

Стосовно заперечень позивача щодо нарахування позивачем коштів за безоплатне користування вказаною земельною ділянкою за лютий 2022 року суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згодом було неодноразово продовжено.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", який набрав чинності 17 березня 2022 року, внесено зміни до пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, зокрема вказаний пункт доповнено підпунктом 69.14 відповідно до якого тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Законом України від 11 квітня 2023 року № 3050-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно", який набрав чинності 06 травня 2023 року, внесено зміни до підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, зокрема абзац перший вказаного пункту встановлював наступне:

За період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Аналіз підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України в редакції чинній з 06 травня 2023 року свідчить про те, що тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року, не нараховується та не сплачується плата за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані, окрім іншого, на територіях активних бойових дій та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб-підприємців або юридичних осіб (схожий за змістом висновок щодо попередньої редакції пп. 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України викладений у постанові Касаційного адміністративного суду від 29.10.2024 у справі № 620/5747/23).

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2022 року №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (в подальшому - Перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. Вказана постанова набрала чинності 25.12.2022.

Так, наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 р. №376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі Перелік), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за №380/43786.

Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка з кадастровим номером :07:024:0003, розташована за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Пушкінська, 31.

Згідно з графою UA0071713 Переліку, територія Миколаївської міської територіальної громади у період з 26.02.2022 по 11.11.2022 відносилася до переліку територій, на якій проводилися активні бойові дії.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачем правомірно нараховано кошти за користування вказаною земельною ділянкою у період з 01.01.2022 до 01.03.2022 на суму 33258,64 грн.

Щодо посилання відповідача на положення постанови Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» (далі Постанова №634) суд зазначає наступне. Так, вказана Постанова №634 розроблена у зв`язку з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та яким передбачено наділення Кабінету Міністрів України повноваженнями встановлювати особливі процедури щодо оренди державного та комунального майна, на період дії воєнного стану, які наразі встановлені Законом України «Про оренду державного та комунального майна», та дозволять оперативно реагувати на поточну ситуацію та приймати необхідні рішення під час дії воєнного стану.

При цьому, як вбачається з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» об`єктами оренди за цим Законом є: єдині майнові комплекси підприємств, їхніх відокремлених структурних підрозділів; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення, а також їх окремі частини); інше окреме індивідуально визначене майно; майно, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації) (далі - майно, що не увійшло до статутного капіталу), а також майно, заборонене до приватизації, яке може при перетворенні державного підприємства в господарське товариство надаватись такому товариству на правах оренди; майно, щодо якого до статутного капіталу внесено право господарського відання на майно; майно, закріплене на праві господарського відання за акціонерними товариствами та їхніми дочірніми підприємствами у процесі їх утворення та діяльності; майно, передане до статутного капіталу акціонерних товариств на праві господарського відання; майно органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, державних і комунальних установ та організацій, Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, правоохоронних та фіскальних органів, Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, що не використовується зазначеними органами для здійснення своїх функцій, - без права викупу та передачі в суборенду орендарем; майно, що не підлягає приватизації, може бути передано в оренду без права викупу орендарем та передачі в суборенду; об`єкти із складу майна, переданого на праві узуфрукта державного та комунального майна.

Враховуючи наведені положення Закону України «Про оренду державного та комунального майна», суд зауважує, що вказані положення не розповсюджуються на спірні правовідносини щодо фактичного користування земельною ділянкою. Відтак, правовідносини, що виникли в спірному випадку, не підпадають під дію правового регулювання Постанови №634.

Судом перевірено вказаний розрахунок та встановлено, що він виконаний позивачем вірно, з урахуванням вартості 3% від вартості нормативної грошової оцінки земельної ділянки (яка підтверджується витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №7016 від 20.08.2020), з урахуванням її індексації, що за період з 01.02.2021 по 01.10.2024 та становить загальну суму 609927,67 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно зберіг за рахунок Миколаївської міської ради кошти у розмірі 609927,67 грн., які підлягали сплаті відповідачем як орендна плата за безоплатне користування земельною ділянкою площею 1912 кв.м з кадастровим номером :07:024:0003, розташованою по вул. Пушкінська (Аркасівська), 31, в м. Миколаєві. Факт несплати вказаних коштів відповідачем не спростовано.

За правилами пункту 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Отже цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватися на засадах справедливості, добросовісності, розумності, що знаходить своє вираження в добросовісному виконанні своїх зобов`язань сторонами та униканні будь-яких форм зловживання своїми правами та/або становищем, а також запобіганні вчиненню дій, які порушують права іншої сторони та можуть мати негативні наслідки для третіх осіб.

Згідно ст. 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є примусове виконання обов`язку в натурі.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Миколаївської міської ради про стягнення з відповідача коштів в заявленому розмірі 609927,67 грн. обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, тому підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось на користь позивача, згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 9148,92 грн., понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Миколаївської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Інвест Естейт про стягнення 609927,67 грн. задовольнити.

2. СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю Інвест Естейт (54022, м. Миколаїв, вул. Братська, 56; ) на користь Миколаївської міської ради (54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20; e-mail: ; ; отримувач УК у м. Миколаїв/ Центральний р-н/24062200; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код в ЄДРПОУ отримувача 37992030; рахунок № UA0014483) кошти в сумі 609927/шістсот дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять сім/грн. 67 коп. за безоплатне користування з 01.02.2021 року по 01.10.2024 року земельною ділянкою площею 1912 кв.м з кадастровим номером :07:024:0003.

3. СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю Інвест Естейт (54022, м. Миколаїв, вул. Братська, 56; ) на користь Миколаївської міської ради (54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20; e-mail: ; ) через виконавчий комітет Миколаївської міської ради (банк отримувача ДКСУ м. Київ, код в ЄДРПОУ отримувача 04056612, рахунок № UA0027733) витрати по сплаті судового збору в сумі 9148/дев`ять тисяч сто сорок вісім/грн. 92 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 20.02.2026 року, з урахуванням умов воєнного стану та навантаженості, а також перебуванням судді Ільєвої Л.М. у відпустці у період з 05.01.2026 по 19.01.2026 року.

Суддя Л.М. Ільєва