РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.11.2025Справа № 910/19826/21 (910/2174/25)
За заявою ліквідатора Приватного акціонерного товариства "Актив-Страхування" арбітражний керуючий Черпак Анастасії Юріївни

до Приватного акціонерного товариства "Укрпідшипник" - 1

ОСОБА_1 - 2

ОСОБА_2 - 3

ОСОБА_3 - 4

ОСОБА_4 - 5

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів

ПрАТ "Завод напівпровідників"

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

АТ "Державний експортно-імпортний банк України", Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС

про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника

у справі № 910/19826/21

Суддя Івченко А.М.

Представники: відповідно до протоколу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/19826/21 за заявою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Актив-Страхування".

До Господарського суду міста Києва надійшла заява ліквідатора Приватного акціонерного товариства "Актив-Страхування" арбітражний керуючий Черпак Анастасії Юріївни про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

Зокрема, заявник просить суд покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Приватного акціонерного товариства "Актив-Страхування" у розмірі 7 060 315 910,97 грн. на керівника боржника, учасника боржника, кінцевих бенефіціарних власників.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2025 прийнято заяву ліквідатора Приватного акціонерного товариства "Актив-Страхування" арбітражний керуючий Черпак Анастасії Юріївни про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника до розгляду в межах справи № 910/19826/21; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; розгляд справи призначено на 30.04.25; запропоновано відповідачам надати суду: відповідно до ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання; визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такий буде поданий) - протягом 5 днів з дня його отримання; визначено строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня його отримання.

12.03.2025 від відповідача 1 надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю.

20.03.2025 від відповідача 1 надійшов відзив.

25.03.2025 від відповідача 5 надійшов відзив та клопотання про встановлення додаткового строку для подачі доказів.

01.04.2025 від позивача надійшли заперечення, відповідь на відзив.

07.04.2025 від відповідача 5 надійшли заперечення.

10.04.2025 від відповідача 2 надійшов відзив.

11.04.2025, 15.04.2025 від відповідача 5 надійшли документи.

22.04.2025 від позивача надійшла заява про збільшення/зменшення розміру позовних вимог.

25.03.2025 від відповідача 5 надійшла заява про залучення третьої особи.

26.03.2025 від АТ "Державний експортно-імпортний банк України" надійшла заява про залучення третьої особи.

27.03.2025 від позивача надійшла заява про залучення третьої особи.

28.04.2025 від позивача надійшли пояснення.

28.04.2025 від ПрАТ "Завод напівпровідників" надійшли заперечення на заяву про залучення третьої особи.

29.04.2025 від відповідача 3, 4 надійшов відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.04.2025 у задоволенні клопотання відповідача 1 про передачу справи за підсудністю відмовлено; заяву позивача про зменшення позовних вимог прийнято до розгляду; запропоновано учасникам провадження у справі надати пояснення; заяву відповідача 5 про залучення до участі у справі ПрАТ "Завод напівпровідників" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів задоволено; залучено до участі у справі ПрАТ "Завод напівпровідників" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів; заяву АТ "Державний експортно-імпортний банк України" про залучення третьої особи задоволено; заяву позивача про залучення третіх осіб до участі у справі задоволено; залучено АТ "Державний експортно-імпортний банк України", Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача; зобов`язано позивача направити на адресу залучених осіб копію заяви з додатками докази чого надати суду; запропоновано третім особам надати пояснення; розгляд справи відкладено на 09.07.25.

08.07.2025 від відповідачів 1, 4 надійшли клопотання про відкладення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2025 розгляд справи відкладено на 10.09.25.

09.09.2025 від позивача надійшло клопотання про відкладення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2025 розгляд справи відкладено на 19.11.25.

В судовому засіданні суд заслухав пояснення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 р. у справі № 910/19826/21 затверджено реєстр вимог кредиторів ПрАТ «Актив-Страхування» (01011, м. Київ, вул. Різницька, 3; по справі № 910/19826/21 з включеними до нього вимогами наступного кредитора:

- Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" на суму 7 060 296 485,72 грн, з яких: 76 700,00 грн - перша черга; 6 980 575 227,26 грн - четверта черга; 79 644 558,46 грн - шоста черга.

21.09.2022 року постановою Господарського суду м. Києва визнано банкрутом Приватне акціонерне товариство «Актив-Страхування» (01011, м. Київ, вул. Різницька, З, ).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2023 у справі № 910/19826/21 визнано кредитором у справі № 910/19826/21 по відношенню до боржника: - Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС на суму 19 425,25 грн., з яких: 4 962,00 грн - перша черга; 14 463,25 грн - друга черга.

Таким чином, розмір вимог кредиторів до ПрАТ «Актив-Страхування» складає 7 060 315 910,97 грн.

Позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить суд покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника - ПрАТ «Актив-Страхування» у розмірі 7 027 602 462,14 грн. у зв`язку з доведенням ПрАТ «Актив-Страхування» до банкрутства на ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРПІДШИПНИК", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та стягнути солідарно з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРПІДШИПНИК", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Приватного акціонерного товариства «Актив-Страхування» 7 027 602 462,14 грн. у якості субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Приватного акціонерного товариства «Актив-Страхування».

Згідно зі ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня свого призначення проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута.

Наказом від 21.09.2022 ліквідатором створена інвентаризаційна комісія.

Наказом від 21.11.2022 ліквідатором продовжено строк проведення інвентаризації до 21.01.2023.

Наказов від 21.01.2023 ліквідатором продовжено строк проведення інвентаризації до 21.03.2023.

Позивач зазначає, що за результатом аналізу рахунків, в тому числі в цінних паперах встановлено наявність майна, що підлягає інвентаризації для подальшої оцінки. Враховуючи викладене, ліквідатором винесено наказ №6 від 07.04.2023 про проведення інвентаризації до 07.06.2023.

Ліквідатором складено опис про інвентаризацію цінних паперів, згідно якого включено до складу ліквідаційної маси майна: інвестиційні сертифікати ТОВ «КУА «ІТТ- Менеджмент» (ПВІФ «Платинум Інвест») у кількості 2 500, загальною номінальною вартістю 2 500 000, стан заблоковано.

В подальшому було організовано проведення аукціонів з продажу майна - інвестиційних сертифікатів ТОВ «КУА «ІТТ-Менеджмент» (ПВІФ «Платинум Інвест»), код за ЄДРІСІ 3277, у кількості 2 500 шт, загальною номінальною вартістю 2 500 000,00 грн.

Відповідно до протоколу № ВКЛ001 -11А-352 від 25.11.2024 р. було здійснено продаж майна ПрАТ «Актив-Страхування», що увійшло до лоту №1 за найвищою ціною 450,00 грн.

Кодексом України з процедур банкрутства передбачено, що під час здійснення своїх повноважень ліквідатор, кредитор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна. відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених Наказом Міністерства економіки України 19.01.2006 року №14 (у редакції наказу Міністерства економіки України 26.10.2010 №1361 (далі - Методичні рекомендації) доведення до банкрутства це умисне, корисливих мотивів, іншої особистої заінтересованості або в інтересах третіх осіб вчинення громадянином-засновником (учасником) або службовою особою суб`єкта господарської діяльності дій, що призвели до стійкої фінансової неспроможності суб`єкта господарської діяльності, якщо це завдало великої матеріальної шкоди державі чи кредитору.

Визначення ознак дій з доведення до банкрутства здійснюється за період, що починається за три роки до дати порушення справи про банкрутство, у разі наявності ознак неправомірних дій відповідальних осіб боржника, що призвели до його стійкої фінансової неспроможності, у зв`язку з чим боржник був не в змозі задовольнити в повному обсязі вимоги кредиторів або сплатити обов`язкові платежі.

У ході визначення ознак дій з доведення до банкрутства аналізується рівень забезпечення зобов`язань кредиторів за період проведення аналізу.

За результатами проведення незалежною аудиторською фірмою ТОВ «Українська національна аудиторська компанія» аналізу фінансово-господарської діяльності боржника викладено такі висновки.

«У відповіді Головного управління статистики у м. Києві від 04.01.2023 р. вих.№03.5-03/55-23 на запит арбітражної керуючої, зазначено, що остання фінансова звітність була подана Підприємством за період 9 місяців 2015 року.

Згідно даних Протоколу інвентаризаційної комісії від 21 березня 2023 р. нематеріальні активи не виялені. Станом на 30.09.2015 р. обліковувались нематеріальні активи залишковою вартістю 822 тис. грн.

Згідно даних Протоколу інвентаризаційної комісії від 21 березня 2023 р. основні засоби не виялені. За даними останньої поданої фінансової звітності Підприємства, станом на 30.09.2015 р. обліковувались основні засоби по залишковій вартості на суму 123 тис. грн.

Згідно Акту інвентаризації наявності фінансових інвестицій станом на 07 квітня 2023 р, виявлені також фінансові інвестиції в сумі 2 500 000,00 грн (інвестиційні сертифікати ТОВ КУА «ІТТ-МЕНЕДЖМЕНТ» (ПВІФ "ПЛАТИНУМ ІНВЕСТ"), код ЄДРПОУ/ЄДРІСІ: 3277, в кількості 1000 шт, строк погашення - 22.12.2025 року). За даними останньої поданої фінансової звітності Підприємства, станом на 30.09.2015 р. обліковувались довгострокові фінансові інвестиції на суму 41 078 тис. грн.

Згідно даних Протоколу інвентаризаційної комісії від 21 березня 2023 р. дебіторська заборгованість не виялена. Відомості та документи щодо наявної дебіторської заборгованості, інших активів і вигляді вимоги за векселями отриманими, іншою дебіторською заборгованістю відсутні. Дебіторська заборгованість, яка існувала, не може бути стягнута з причин відсутності документального підтвердження та спливу строків позовної давності.

За даними останньої поданої фінансової звітності Підприємства, станом на 30.09.2015 р. обліковувалась довгострокова дебіторська заборгованість в сумі 5 902 тис. грн.

Згідно даних Протоколу інвентаризаційної комісії від 21 березня 2023 р. запаси не виялені. 3 урахуванням норм, що регулюють визнання запасів, та зважаючи на відсутність даних відносно таких матеріальних цінностей у ліквідатора, запаси не можливо визнати в балансі Підприємства станом на 31.12.2021 р. За даними останньої поданої фінансової звітності Підприємства, станом на 30.09.2015 р. обліковувались запаси на суму 9 тис. грн.

За даними останньої поданої фінансової звітності Підприємства, станом на 30.09.2015 р. обліковувалась наступна дебіторська заборгованість:

- дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги на суму 42 тис. грн;

- дебіторська заборгованість за виданими авансами на суму 61 тис. грн;

- дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом на суму 595 тис. грн;

- інша поточна дебіторська заборгованість на суму 22 981 тис.грн.

Згідно листа відповідь Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Підприємство мало відкриті рахунки.

Згідно даних виписок по вищевказаним рахункам, залишки грошових коштів ПРАТ «Актив-Страхування» станом на 31.12.2021 року становили 0,00 грн.

За даними останньої поданої фінансової звітності Підприємства, станом на 30.09.2015 р. обліковувались гроші та їх еквіваленти в сумі 25 тис. грн.

З показників видно, що за розглянутий період структура активів Підприємства становить:

Необоротні активи протягом аналізованого періоду зменшились на 45201 тис.грн і станом на 30.09.2023 р. становлять 2500 тис.грн.

Оборотні активи на кінець досліджуваного періоду відсутні.

Частка необоротних активів у структурі майна Підприємства на кінець досліджуваного періоду становить 100 % вартості майна .

Поточні зобов`язання Підприємства на кінець досліджуваного періоду (станом на 30.09.2023 р.) склали 7 060 296 тис. грн. За розглянутий період величина поточних зобов`язань збільшилась на 7 058 834 тис. грн. Зміни відбулись за рахунок збільшення - короткострокові кредити банків на 7 060 296 тис. грн.

На кінець досліджуваного періоду показники рентабельності Підприємства погіршились. Показник рентабельності власного капіталу станом на 30.09.2023 року має позитивне значення за рахунок того, що в формулу розрахунку рентабельності власного капіталу, враховано від`ємне значення збитку за період та від`ємне значення середньої вартості власного капіталу. Даний показник не вказує на позитивну тенденцію змін рентабельності власного капіталу.

Показники рентабельності не тільки станом на 30.09.2023 р., а і протягом всього досліджуваного періоду показують неефективність господарської діяльності Підприємства

В складі необоротних активів не обліковуються довгострокові фінансові інвестиції. Станом на початок досліджуваного періоду Підприємство мало довгострокові фінансові інвестиції в сумі 40054 тис. грн, які становили 84% майна Підприємства, в свою чергу на кінець періоду на 30.09.2023 фінансові інвестиції становили 2500 тис. грн., що на 93% менше ніж на початку досліджуваного періоду.

Вивчення фінансової звітності Підприємства свідчить про те, що ознаки приховування банкрутства на Підприємстві відсутні. На кінець аналізованого періоду фінансова звітність відображає незадовільний фінансовий стан Підприємства, який відповідає ознакам неплатоспроможності.

Вивчення фінансової звітності Підприємства свідчить про те, що фінансовий стан Підприємства на кінець аналізованого періоду характеризується ознаками неплатоспроможності, Станом на 30.09.2023 р. коефіцієнт покриття не перевищує 1,0, і підприємство не отримало прибутку. Задоволення визнаних судом вимог кредиторів можливе шляхом застосування ліквідаційної процедури.

На кінець досліджуваного періоду зобов`язання Підприємства не забезпечені ні оборотними,ні чистими активами. Показники забезпечення зобов`язань кредиторів значно погіршилися протягом досліджуваного періоду. Для більш детального аналізу нами було проаналізовано фінансово-господарські договори підприємства, надані ліквідатором.

Згідно п. 4 Розділу І Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, які затверджені Наказом Міністерства економіки України 19.01.2006 N 14 (в редакції наказу Міністерства економіки України 26.10.2010 N 1361) (далі - Рекомендації), доведення до банкрутства - умисне, з корисливих мотивів, іншої особистої заінтересованості або в інтересах третіх осіб вчинення громадянином-засновником (учасником) або службовою особою суб`єкта господарської діяльності дій, що призвели до стійкої фінансової неспроможності суб`єкта господарської діяльності, якщо це завдало великої матеріальної шкоди державі чи кредитору.

Згідно підпункту 2.2.5. п.2.2. ст.2 Розділу III Рекомендацій (Аналіз кредиторської заборгованості), джерелом інформації для здійснення аналізу кредиторської заборгованості є третій і четвертий розділи пасиву балансу підприємства. У ході аналізу оцінюється кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги за строками її виникнення, а також підстави її виникнення. Слід проводити аналіз господарських договорів, виконання яких призвело до збільшення кредиторської заборгованості, на предмет доцільності їх укладення відповідно до основного виду діяльності підприємства, а також умови їх виконання.

У відповідності до п. 3.2. Розділу III Рекомендацій (Визначення ознак дій з доведення до банкрутства), визначення ознак дій з доведення до банкрутства здійснюється за період, що починається за три роки до дати порушення справи про банкрутство, у разі наявності ознак неправомірних дій відповідальних осіб боржника, що призвели до його стійкої фінансової неспроможності, у зв`язку з чим боржник був не в змозі задовольнити в повному обсязі вимоги кредиторів або сплатити обов`язкові платежі. Однак зазначаємо, що Підприємством подано останню фінансову звітність станом на 30.09.2015 року. Тому було проаналізовано усі надані ліквідатором господарські договори, виконання яких призвело до збільшення кредиторської заборгованості, на предмет доцільності їх укладення відповідно до основного виду діяльності підприємства, а також умови їх виконання, а саме:

1. Генеральна кредитна угода № 151109N2 від 03.03.2009 р. між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ВАТ «Завод напівпровідників» та ЗАТ «Актив-Страхування»;

2. Кредитний договір № 151109К19 від 03.06.2009 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ВАТ «Завод напівпровідників» та ЗАТ «Актив-Страхування»;

3. Кредитний договір № 151109К27 від 17.07.2009 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ВАТ «Завод напівпровідників» та ЗАТ «Актив-Страхування»;

4. Кредитний договір № 151109К38 від 06.11.2009 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ВАТ «Завод напівпровідників» та ЗАТ «Актив-Страхування»;

5. Кредитний договір № 151109К39 від 22.12.2009 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ВАТ «Завод напівпровідників» та ЗАТ «Актив-Страхування»;

6. Кредитний договір № 151109К2 від 16.02.2010 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ВАТ «Завод напівпровідників» та ЗАТ «Актив-Страхування»;

7. Кредитний договір № 151110К3 від 03.03.2010 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ВАТ «Завод напівпровідників» та ЗАТ «Актив-Страхування»;

8. Кредитний договір № 151110К11 від 21.04.2010 між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ВАТ «Завод напівпровідників» та ЗАТ «Актив-Страхування»;

9. Договір поруки №151109Р7 від 31.3.2009 р. між ВАТ «Державний експортно- імпортний банк України», ВАТ «Завод напівпровідників» та ЗАТ «Актив-Страхування»;

10. Договір купівлі-продажу цінних паперів №Б 30/11/09/197-ИС від 30.11.2009 р., укладений між ТОВ «Фінансова Компанія «Актив» та ЗАТ «Актив-Страхування».

На підставі аналізу документів, наданих ліквідатором і наведених в р.8 Звіту, зазначаємо наші застереження стосовно стану виконання у вищеперлічених правочинів і наявності в них ознак умисного накопичення кредиторської заборгованості.

1. Генеральна кредитна угода № 151109N2 від 03.03.2009 р. між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ВАТ «Завод напівпровідників» та ЗАТ «Актив-Страхування».

Між публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (надалі за текстом - АТ «Укрексімбанк», Кредитор та/або Банк) та Приватним акціонерним товариством «Завод напівпровідників» (надалі за текстом - ПрАТ «Завод напівпровідників» та/або Позичальник) укладено Генеральну кредитну угоду № 151109N2 від 03.03.2009 із змінами і доповненнями (надалі за текстом - Генеральна угода).

Відповідно до умов п. 1.1 ст. 1 Генеральної угоди, зазначена угода регулює загальні засади співпраці між Банком та Позичальником щодо фінансування довгострокової програми по розвитку діяльності Позичальника. Метою Генеральної угоди є визначення загальних умов фінансування інвестиційного проекту Позичальника зі створення сучасного виробництва трихлорсилану, полікремнію та монокремнію, яке здійснюється відповідно до Генеральної угоди шляхом укладання Кредитних договорів (п. 1.2 ст. 1 Генеральної угоди).

Згідно зі ст. 2 Генеральної угоди кредит - означає грошові кошти, які Банк надає на фінансування діяльності Позичальника на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, цільового характеру використання та відкличності.

Відповідно до положень та умов Генеральної угоди Банк проводить кредитні операції в межах лімітів, визначених в п. 4.5 ст. 4 Генеральної угоди, на підставі та з урахуванням умов Кредитних договорів, укладених в рамках зазначеної вище Генеральної угоди та які є додатками до Генеральної угоди. Згідно з умовами Генеральної угоди Позичальник взяв на себе обов`язок своєчасно та у повному обсязі погашати Банку заборгованість за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі за Кредитними договорами (пп. 5.2.7 п. 5.2 ст. 5 Генеральної угоди).

В рамках Генеральної угоди, між АТ «Укрексімбанк» та ПрАТ «Завод напівпровідників», було укладено:

2. Кредитний договір № 151109К19 від 03.06.2009 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ВАТ «Завод напівпровідників» та ЗАТ «Актив- Страхування».

На виконання п. 3.1, пп.пп. 3.2.1, 3.2.2 п. 3.2 ст. З Кредитного договору №151109К19 Банк відкрив Позичальникові невідновлювану кредитну лінію, в межах якої надав кредит в розмірі 8 000 000,00 евро та 1 027 568,92 доларів США (надалі за текстом - Кредит), з кінцевим терміном погашення Кредиту - 01.03.2017 р., зі сплатою процентів за користування Кредитом в порядку та в розмірі, встановлених пп. 3.2.4 п.п.3.2, 3.5 ст. З Кредитного договору № 151109К19, а також зі сплатою комісії за управління кредитною лінією в розмірі та порядку, встановленому пп. 3.2.5 п. 3.2 ст. З та ст. 5 Кредитного договору № 151109К19. Відповідно до умов Кредитного договору № 151109К19 Позичальник взяв на себе зобов`язання погашати Кредит, сплачувати проценти за користування Кредитом, комісію за управління кредитною лінією, а також виконувати інші зобов`язання за Кредитним договором № 151109К19 (п.п. 3.1, 3.2, 3.4, 3.5 ст. 3, пп.пп. 4.1.1, 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 та ст. 5 Кредитного договору № 151109К19;

3. Кредитний договір № 151109К27 від 17.07.2009 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ВАТ «Завод напівпровідників» та ЗАТ «Актив-Страхування».

На виконання п. 3.1, пп.пп. 3.2.1, 3.2.2 п. 3.2 ст. З Кредитного договору № 151109К27 Банк відкрив Позичальникові невідновлювану кредитну лінію, в межах якої надав кредит в розмірі 175 638 793,45 доларів США та 72 656 743,25 євро (надалі за текстом - Кредит-1), з кінцевим терміном погашення Кредиту-1 - 01.03.2017 р., зі сплатою процентів за користування Кредитом-1 в порядку та в розмірі, встановлених пп. 3.2.4 п.п.3.2, 3.5 ст. 3 Кредитного договору № 151109К27, а також зі сплатою комісії за управління кредитною лінією в розмірі та порядку, встановленому п.п. 3.2.5 п. 3.2 ст. 3 та ст. 4 Кредитного договору №151109К27.

Відповідно до умов Кредитного договору № 151109К27 Позичальник взяв на себе зобов`язання погашати Кредит-1, сплачувати проценти за користування Кредитом-1, комісію за управління кредитною лінією, а також виконувати інші зобов`язання за Кредитним договором № 151109К27 (п.п. 3.1, 3.2, 3.4, 3.5 ст. 3, пп.пп. 4.1.1, 4.1.2 п. 4.1 ст.4 та п. 5.1 ст. 5 Кредитного договору № 151109К27).

4. Кредитний договір № 151109К38 від 06.11.2009 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ВАТ «Завод напівпровідників» та ЗАТ «Актив-Страхування».

На виконання п. 3.1, пп.пп. 3.2.1, 3.2.2 п. 3.2 ст. 3 Кредитного договору № 151109К38 Банк відкрив Позичальникові невідновлювану кредитну лінію за рахунок ресурсів Інобанку та Банку, в межах якої надав кредит в розмірі 2 213 941,62 евро (надалі за текстом - Кредит-

3, з кінцевим терміном погашення Кредиту-3 - 20.03.2014 р., зі сплатою процентів за користування Кредитом-3 в порядку та в розмірі, встановлених пп. 3.2.4 п.п.3.2, п. 3.5 ст. 3 Кредитного договору № 151109К38, а також зі сплатою комісії за управління кредитною лінією в розмірі та порядку, встановленому пп. 3.2.5 п. 3.2 ст. 3 та ст. 4 Кредитного договору № 151109К38. Відповідно до умов Кредитного договору № 151109К38 Позичальник взяв на себе зобов`язання погашати Кредит-3, сплачувати проценти за користування Кредитом-3, комісію за управління кредитною лінією, а також виконувати інші зобов`язання за Кредитним договором №151109К38 (п.п. 3.1, 3.2, 3.4, 3.5 ст. 3, пп.пп. 4.1.1, 4.1.2 п. 4.1 ст.4 та п. 5.1 ст. 5 Кредитного договору № 151109К38);

5. Кредитний договір № 151109К39 від 22.12.2009 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ВАТ «Завод напівпровідників» та ЗАТ «Актив-Страхування».

На виконання п. 3.1, пп.пп. 3.2.1, 3.2.2 п. 3.2 ст. 3 Кредитного договору № 151109К39 Банк відкрив Позичальникові невідновлювану кредитну лінію за рахунок ресурсів Інобанку та Банку, в межах якої надав кредит в розмірі 3 701 552,19 евро (надалі за текстом - Кредит- 2), з кінцевим терміном погашення Кредиту-2 - 20.03.2016 р., зі сплатою процентів за користування Кредитом-2 в порядку та в розмірі, встановлених пп. 3.2.4. п.п.3.2, 3.5 ст. 3 Кредитного договору № 151109К39, а також зі сплатою комісії за управління кредитною лінією в розмірі та порядку, встановленому пп. 3.2.5 п. 3.2 ст. З та ст. 4 Кредитного договору №151109К39.

Відповідно до умов Кредитного договору № 151109К39 Позичальник взяв на себе зобов`язання погашати Кредит-2, сплачувати проценти за користування Кредитом-2, комісію за управління кредитною лінією, а також виконувати інші зобов`язання за Кредитним договором № 151109К39 (п.п. 3.1, 3.2, 3.4, 3.5 ст. 3, пп.пп. 4.1.1,4.1.2 п. 4.1 ст. 4 та п. 5.1 ст. 5 Кредитного договору № 151109К39);

6. Кредитний договір № 151109К2 від 16.02.2010 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ВАТ «Завод напівпровідників» та ЗАТ «Актив-Страхування».

На виконання п. 3.1, пп.пп. 3.2.1, 3.2.2 п. 3.2 ст. 3 Кредитного договору № 151110К2 Банк відкрив Позичальникові невідновлювану кредитну лінію за рахунок ресурсів Інобанку та Банку, в межах якої надав кредит в розмірі 5 522 026.00 євро (надалі за текстом - Кредит-, з кінцевим терміном погашення Кредиту-4 - 20.03.2016р., зі сплатою процентів за користування Кредитом-4 в порядку та в розмірі, встановлених пп.3.2.4 п.п. 3.2, п. 3.5 ст. 3 Кредитного договору № 151110К2, а також зі сплатою комісії за управління кредитною лінією в розмірі та порядку, встановленому пп. 3.2.5 п. 3.2 ст. З та ст. 4 Кредитного договору № 151110К2.

Відповідно до умов Кредитного договору № 1511Т0К2 Позичальник взяв на себе зобов`язання погашати Кредит-4, сплачувати проценти за користування Кредитом-4, комісію за управління кредитною лінією, а також виконувати інші зобов`язання за Кредитним договором № 151110К2 (п.п. 3.1, 3.2, 3.4, 3.5 ст. 3, пп.пп. 4.1.1, 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 та п. 5.1 ст. 5 Кредитного договору № 151110К2);

7. Кредитний договір № 151110КЗ від 03.03.2010 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ВАТ «Завод напівпровідників» та ЗАТ «Актив-Страхування».

На виконання п. 3.1, пп.пп. 3.2.1, 3.2.2 п. 3.2 ст. 3 Кредитного договору № 151110К3 Банк відкрив Позичальникові невідновлювану кредитну лінію за рахунок ресурсів Інобанку та Банку, в межах якої надав кредит в розмірі 471 834,24 евро (надалі за текстом - Кредит-5), з кінцевим терміном погашення Кредиту-5 - 20.09.2015 р., зі сплатою процентів за користування Кредитом-5 в порядку та в розмірі, встановлених пп. 3.2.4 п.п.3.2, 3.5 ст. 3 Кредитного договору № 151110КЗ, а також зі сплатою комісії за управління кредитною лінією в розмірі та порядку, встановленому пп. 3.2.5 п. 3.2 ст. 3 та ст. 4 Кредитного договору № 151110К3.

Відповідно до умов Кредитного договору № 151110К3. Позичальник взяв на себе зобов`язання погашати Кредит-5, сплачувати проценти за користування Кредитом-5, комісію за управління кредитною лінією, а також виконувати інші зобов`язання за Кредитним договором № 151110К3 (п.п. 3.1, 3.2, 3.4, 3.5 ст. 3, пп.пп. 4.1.1, 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 та п. 5.1 ст. 5 Кредитного договору № 151110К3);

8. Кредитний договір № 151110К11 від 21.04.2010 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ВАТ «Завод напівпровідників» та ЗАТ «Актив-Страхування».

На виконання п. 3.1, пп.пп. 3.2.1,3.2.2 п. 3.2 ст. 3 Кредитного договору № 151110К11 Банк відкрив Позичальникові невідновлювану кредитну лінію за рахунок ресурсів Інобанку та Банку, в межах якої надав кредит в розмірі 4 234 245,00 евро (надалі за текстом - Кредит-6), з кінцевим терміном погашення Кредиту-6 - 20.05.2016 р., зі сплатою процентів за користування Кредитом-6 в порядку та в розмірі, встановлених пп.3.2.4 п.п .. 3.2, 3.5 ст. 3 Кредитного договору № 151110К11, а також зі сплатою, комісії за управління кредитною лінією в розмірі та порядку, встановленому и. 3.2.5 п. 3.2 ст. З та ст.4 Кредитного договору №151110К11.

Відповідно до умов Кредитного договору № 151110К11 Позичальник взяв на себе зобов`язання погашати Кредит-6, сплачувати проценти за користування Кредитом-6, комісію за управління кредитною лінією, а також виконувати інші зобов`язання за Кредитним договором № 151110К11 (п.п. 3.1, 3.2, 3.4, 3.5 ст. 3, пп.пп. 4.1.1, 4.1.2 п. 4.1 ст.4 та п. 5.1 ст. 5 Кредитного договору № 151110К11);

9. Договір поруки №151109Р7 від 31.3.2009 р. між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (Кредитор) , ВАТ «Завод напівпровідників» (Позичальник) та ЗАТ «Актив-Страхування» (Поручитель);

Згідно умов п.3.1 договору поруки, Поручитель зобов`язується перед Кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання Позичальником Основного зобов`язання.

Згідно умов п.3.2 договору поруки, у випадку невиконання Позичальником Основного зобов`язання Кредитор має право вимагати виконання цього зобов`язання у Поручителя та/або Позичальника, як у солідарних боржників.

Згідно умов ст. 1 договору поруки, основне зобов`язання - зобов`язання Позичальника, передбачені Кредитною Угодою, щодо відшкодування суми кредиту, процентів, штрафних санкцій, а також всіх та будь-яких витрат, пов`язаних з наданням та обслуговуванням кредиту.

Згідно умов ст. 1 договору поруки Кредитна Угода - Генеральна кредитна угода №151109N2 від 03.03.2009р. з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної угоди, є невід`ємними її частинами та складають єдиний документ (Генеральна угода та Додатки - далі Кредитна угода), укладена між Позичальником умов та повноважень, визначених в Кредитному договорі, проводить кредитні операції виключно в межах ліміту заборгованості за Кредитним договором, встановленим у сумі, еквівалентній 150 000 000,00 (сто п`ятдесят мільйонів,00) евро, терміном користування до 02.03.2017 р.

Згідно даних фінансової звітності Поручителя, станом на останню звітну дату перед підписанням Договору поруки, а саме станом на 01.01.2009, ЗАТ «Актив-Страхування» не мало достатньо власних коштів і майна, для виконання зобов`язань Позичальника в сумі 150 000 000,00 (сто п`ятдесят мільйонів,00) - розмір власного капіталу поручителя ЗАТ «Актив-Страхування» становив 24 344,4 тис. грн, що в еквіваленті по курсу НБУ становило 2 242,6 тис.євро, загальна вартість майна - 34 025,9 тис. грн., що в еквіваленті по курсу НБУ становило 3 134,5 тис. евро. Станом на 30.09.2009 розмір власного капіталу становив 21 776,1 тис. грн, що в еквіваленті по курсу НБУ становило 1868,6 тис.євро, загальна вартість майна - 114 605,0 тис. грн., що в еквіваленті по курсу НБУ становило 9 834,2 тис. євро.

10. Договір купівлі-продажу цінних паперів №Б 30/11/09/197-ИС від 30.11.2009 р укладений між ТОВ «Фінансова Компанія «Актив», яке діє на підставі Договору комісії на продаж цінних паперів №Б30/11/09-1956-ИС від 30.11.2009 р., в інтересах та за рахунок ВАТ «УКРШДШИПНИК» та ЗАТ «Актив-Страхування».

Згідно умов ст. 1 Договору купівлі-продажу цінних паперів №Б30/11/09/197-ИС від 30.11.2009 р., Продавець зобов`язується забезпечити передання цінних паперів Комітентом Продавця у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити договірну вартість.

Згідно умов п. 2.1., ст. 2 Договору купівлі-продажу цінних паперів №Б30/11/09/197-ИС від 30.11.2009 р., загальна договірна вартість ЦП за цим Договором становить 4 900 000,00 грн. (чотири мільйона дев`ятсот тисяч грн. 00 коп.), надалі за текстом - "Загальна договірна вартість ЦП".,

Згідно умов п. 2.2., ст. 2 Договору, Покупець зобов`язаний перерахувати Комітенту Продавця Загальну договірну вартість ЦП на поточний рахунок № НОМЕР_1 у філії АТ «Укрексімбанк» в м. Донецьк, МФО 334817 до 28.01.2010.

Згідно умов п. 2.3., ст. 2 Договору, Продавець зобов`язаний забезпечити не пізніше 31.12.2009 р., надання Комітентом Продавця зберігачу цінних паперів ВАТ «КБ «Актив-банк» (код в ПрАТ «ВДЦП» 1156) розпорядження на переказ ЦП з рахунку у цінних паперах Комітента Продавця № 300011 на рахунок у цінних паперах Покупця № 300004 у зберігача цінних паперів ВАТ «КБ «Актив-банк» (код в ПрАТ «ВДЦП» 1156), з дотриманням вимог законодавства України.

Згідно умов п. 2.4., ст. 2 Договору, Покупець зобов`язаний надати зберігачу цінних паперів ВАТ «КБ «Актив-банк» (код. в ПрАТ «ВДЦП» 1156) розпорядження на зарахування ЦП на власний рахунок у цінних паперах № 300004 не пізніше 31.12.2009

Згідно умов п. 2.5., ст. 2. Договору, Продавець зобов`язаний протягом 1 (одного) банківського дня, з дати виконання п.2.3 цього Договору, повідомити Покупця (телефон, факс, лист, телекс, телеграф) про переказ ЦП.

Згідно умов п. 2.6., ст. 2. Договору, Реєстрація переходу права власності на ЦП, що є предметом цього Договору, здійснюється в депозитарних установах. Всі дії по списанню проданих Продавцем ЦП з рахунку у цінних паперах виконуються Комітентом Продавця самостійно за його власний рахунок. Всі дії по зарахуванню придбаних Покупцем ЦП на його рахунок у цінних паперах виконуються Покупцем за його власний рахунок., п.2.7. Право власності на ЦП переходить до Покупця після зарахування ЦП на рахунок у цінних паперах.

Загальна номінальна вартість інвестиційних сертифікатів становила 2 500 000,00 грн., а договірна вартість - 4 900 000,00 грн.

Так, аудитором звернуто увагу, що керівництвом Боржника укладено Договір купівлі-продажу цінних паперів №Б30/11/09/197-ИС від 30.11.2009 р. за договірною вартістю на 196% вище номінальної вартості даних сертифікатів.

Риночна вартість вищевказаного придбаного активу 450,00 грн. (про що вказав купівельний попит на Прозоро.Продажі).»

У позовній заяві також вказано те, що депозитарна установа Товариство з обмеженою відповідальністю «УПР-ФІНАНС» (ліцензія на провадження професійної діяльності на фондовому ринку - депозитарної діяльності, а саме депозитарної діяльності депозитарної установи, серія АЕ №263297, видана НКЦПФР 10.09.2013р., строк дії ліцензії з 12.10.2013 р. необмежений), надала в адресу ліквідатора Банкрута лист № 2208/3 від 22.08.2023 р., в якому повідомило, що відповідно до запиту ліквідатора (вих. №02-08/178 від 11.08.2023 року) та у відповідності до документів отриманих від уповноваженого на зберігання ПАТ «Національний депозитарій України», надає ліквідатору копії документів (Розпорядженню на виконання облікових операцій №№1-9 від 12.03.2015 р.) на підставі, яких було здійснено списання акцій з рахунку в цінних паперах ПрАТ «Актив-Страхування» відкритого в депозитарній установі ПАТ «АКТИВ-БАНК» (300947- UА40300004) на власний рахунок ПрАТ «Актив-Страхування» відкритий в депозитарній установі ТОВ «ПФБК» (401679-UА40003640) за період 05.06.2013 по 19.03.2015 року.

Згідно даних, які містяться в ЄДР - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПЕРША ФОНДОВА БРОКЕРСЬКА КОМПАНІЯ" зареєстровано за адресою: Україна, 83003, Донецька обл., місто Донецьк, проспект Ілліча, будинок 17 Б.

Тобто, протягом 2015 року, Банкрут виводив свої активи (цінні папери, в тому числі і ПАТ "Центренерго") в загальній номінальній вартості 4938490,00 грн. до депозитарної установі ТОВ «ПФБК» (401679-БА40003640), яка знаходилась в місті Донецьку на території, яка була непідконтрольна органам виконавчої та судової влади України у зв`язку з початком вторгнення країни-агресора на територію України в 2014 році. Розпорядження щодо списання цінних паперів з рахунку за підписом ОСОБА_4 .

Наразі відомості про вказані активи у ліквідатора відсутні.

Аудитором зазначено, що на час порушення справи про банкрутство у боржника існували ознаки банкрутства та обставин того, що діями керівника Підприємства та його власниками були проведені протизаконні дії виведення обліку активів (цінних паперів) з під контролю виконавчої та судової влади України (в тому числі по справі про банкрутство), що зробило неможливим задоволення боржником вимог одного або кількох кредиторів. Ці дії можна розцінювати як свідомі дії, що призвели до стійкої неплатоспроможності боржника та мають ознаки доведення до банкрутства.

На час порушення справи про банкрутство у боржника існували ознаки стійкої фінансової неспроможності та обставин того, що задоволення боржником вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами.

Також, ліквідатор банкрута зазначає, що нею неодноразово направлялися запити до керівника ОСОБА_4 щодо отримання документів, печаток, штампів боржника.

Під час виходу ліквідатора за місцем реєстрації ПрАТ «Актив-Страхування» було встановлено, що офіс юридичної особи відсутній за місцем реєстрації за адресою: м. Київ, вул.Різницька, 3. За вказаною адресою не виявлено ні офісу (контори), ні керуючого органу, ні будь-якої фінансово-господарської документації ПрАТ «Актив-Страхування».

Ліквідатором було направлено до Печерського УП ГУ поліції у м. Києві заяву про кримінальне правопорушення. Вимоги №02-08/111 від 13.10.2022 року та №02-08/128 від 15.11.2022 року ОСОБА_4 проігноровані, відповідь не надано, вимоги Постанови Господарського суду міста Києва від 21.09.2022 року та ст. ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства ОСОБА_4 не виконано, відповідна документація ліквідатору ПрАТ «Актив-Страхування» арбітражному керуючому Черпак Анастасії Юріївні ОСОБА_4 не передана.

Щодо суб`єктів відповідальності, то позивач зазначає таке.

Відповідно до п. 8.1. Статуту ПрАТ «Актив-Страхування» органами управління товариства є: Загальні збори акціонерів; Наглядова рада; Ревізійна комісія; Виконавчий орган в особі Генерального директора.

П. 8.2.1. Загальні збори акціонерів Товариства є вищим органом Товариства.

Згідно з інформацією, що відображена в ЄДРПОУ відносно ПрАТ «Актив-Страхування» відображено відомості Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо: ОСОБА_5 , 22.05.2013 (У межах Статуту Товариства) - керівник.

Відповідно до п. 1.5 Статуту засновниками Товариства є:

1.5.1. Відкрите акціонерне товариство «УКРПІДШИПНИК» (), яке перереєстроване розпорядженням виконкому Київської районної Ради народних депутатів м. Донецька від 16.06.1999 р. № 316, із змінами, зареєстрованими розпорядженням виконкому Київської районної Ради м. Донецька від 16.08.1999 р., № 458, місцезнаходження: 83055, Донецька область, м. Донецьк, Ворошиловський район, бульвар Шевченко, б. 9А.

1.5.2. Товариство з обмеженою відповідальністю «АКТИВ ФІНАНС ГРУП» (), яке зареєстроване виконавчим комітетом Донецької міської ради 17.08.2000 р., місцезнаходження: 01011, Київська область, м. Київ, Печерський район, вул. Різницька, буд. 3.

1.5.3. Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ : «АКТИВ» (), яке зареєстроване виконавчим комітетом Донецької міської ради 24.11.1999 р., місцезнаходження; 83001, Донецька область, м. Донецьк, бульвар Пушкіна, б. 2А. 1.6. Акціонерами Товариства визнаються фізичні і юридичні особи, а також держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, або територіальна громада в особі органу, уповноваженого управляти комунальним майном, які є власниками акцій Товариства згідно виписки з рахунку банка-зберігача та переліку акціонерів на дату складання цього реєстру в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України.

Крім того КУзПБ передбачає відповідальність інших осіб, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності поряд з боржником у процедурі банкрутства у разі відсутності майна боржника.

Згідно інформації, що відображена в ЄДРПОУ відносно ПрАТ «Актив-Страхування» вказано перелік засновників (учасників) юридичної особи:

Акціонери згідно реєстру, Розмір частки засновника (учасника): 053409, Кінцевий бенефіціарний власник (контролер) - ОСОБА_2 , Кінцевий бенефіціарний власник (контролер) - ОСОБА_3 .

Згідно інформації, що відображена в ЄДРПОУ відносно ПрАТ «Укрпідшипник» вказано перелік засновників (учасників) юридичної особи:

Акціонери згідно реєстру, Розмір частки засновника (учасника): 372997, Кінцевий бенефіціарний власник (контролер) - ОСОБА_2 , Кінцевий бенефіціарний власник (контролер) - ОСОБА_3 .

Кінцевий бенефіціарний власник (контролер) КОМПАНІЯ "Slav Handel" ОСОБА_3 .

Позивач вказує, що відповідно до законодавства України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , будучи у рівних долях кінцевими власниками компанії "Slav Handel" і через неї - ПрАТ «Укрпідшипник», ПрАТ «Артеміський завод «Вістек», ПАТ «АЗОКМ», ПАТ «КБ «Актив- Банк», ПрАТ «Актив-Страхування» та інших підприємств, спільно та узгоджено здійснюючи господарську діяльність, станом на 2007-2011 роки були пов`язаними особами.

Отже, з урахуванням вищевикладеного було визначено суб`єктів відповідальності -

Засновник - Приватне акціонерне товариство "УКРПІДШИПНИК"(КОД ) 99,98% власності,

Голова Наглядової ради - генеральний директор ПрАТ «Укрпідшипник» ОСОБА_1 ,

Кінцевий бенефіціарний власник - ОСОБА_2 ,

Кінцевий бенефіціарний власник - ОСОБА_3 ,

Директор - ОСОБА_4 .

Об`єкт правопорушення - завдання істотної матеріальної шкоди кредиторам діями (бездіяльністю) керівника, засновника (учасника, акціонера), та кінцевих бенефіціарних власників банкрута.

Об`єктивна сторона - бездіяльність вказаних осіб, яка полатає у неналежному веденні бухгалтерського обліку (останнє подання 30.09.2015 р.) з метою умисного приховування втрати платоспроможності, а також відсутності раціональних управлінських рішень що призвели до відсутності у нього майнових активів для задоволення вимог кредиторів та дія цих осіб, яка полягає у виведені активів банкрута.

АТ "Державний експортно-імпортний банк України" в поданих пояснення зазначило про те, що у відповідності до Звіту про фактичні результати аналізу фінансово-господарської діяльності ПРАТ «Актив -Страхування» складений ТОВ «Українська національна аудиторська компанія» станом на 30.09.2023 на запит Ліквідатора (далі - Звіт): «Для оцінки фінансового стану Підприємства аудитором було проаналізовано показники ліквідності і платоспроможності (фінансової стійкості) Підприємства.

Коефіцієнт поточної ліквідності, за період з 30.09.2015 р. по 30.09.2023 р. зменшився від 8,35 до 0,00. Нормативне значення - 1,5.

Станом на 30.09.2023 р. коефіцієнт поточної ліквідності не відповідає нормативному.

Коефіцієнт швидкої ліквідності, змінився в аналізованому періоді з 19,007 дг 0,00. Нормативне значення 0,6-0,8.

Коефіцієнт абсолютної ліквідності в аналізованому періоді в динаміці змінився від 0,02 до 0,03 (при рекомендованому значенні від 0,2 до 0,35). Це свідчить про те, що Підприємство не має грошових коштів для розрахунків та не здатне до негайного погашення поточних зобов`язань за рахунок грошових коштів.

Розгляд показників ліквідності показує, що Підприємство не здатне розрахуватися за своїми поточними зобов`язаннями за рахунок грошових коштів.

Показник маневреності власних оборотних коштів в динаміці зменшується - від 0,880 до 0,00, що видно з діаграми, тобто на кінець досліджуваного періоду є нижче нормативного значення та має негативне значення.

Коефіцієнт покриття запасів показує що, на кінець досліджуваного періоду, запаси на Підприємстві відсутні.

Коефіцієнт фінансової автономії змінився від 0,96 станом на 30.09.2015 до від`ємного значення -2 823,12 станом на 30.09.2023 р. Це вказує на залежніст Підприємства від зовнішніх кредиторів.

Коефіцієнт маневреності власного капіталу станом на 30.09.2023 дорівнює 1,00. Позитивне значення коефіцієнту визначилося за рахунок від`ємного значення власного капіталу (вплинув показник непокритого збитку), тобто його значення не можна розглядати як таке, що відповідає нормативу

Коефіцієнт забезпеченості власними оборотними коштами на початок досліджуваного періоду, цей показник дорівнює значенню 0,880, а станом на 30.09.2023 р. становить негативне значення 0,00, та розраховується у даному випадку як відношення різниці власного капіталу і необоротних активів до оборотних активів. За досліджуваний період спостерігається тенденція до зниження даного показника, а на кінець досліджуваного періоду коефіцієнт забезпеченості власними оборотними коштами вказує на незадовільний фінансовий стан підприємства Коефіцієнт концентрації позикового капіталу в динаміці збільшився від 0,044 до 2824,12. На кінець досліджуваного періоду даний показник перевищує нормативне значення, що вказує на залежність Підприємства від зовнішніх кредиторів.

Коефіцієнт структури довгострокових вкладень на кінець аналізованого періоду довгострокові зобов`язання і забезпечення на Підприємстві відсутні.

Коефіцієнт довгострокового залучення позикових коштів характеризує частку довгострокових позик в загальному обсязі джерел фінансування.

Коефіцієнт структури позикового капіталу станом на 30.09.2023 коефіцієнт структури позикового капіталу становить 0,0000. Довгострокові зобов`язання на підприємстві відсутні.

Збільшення значення коефіцієнта співвідношення позикових і власних коштів свідчить про зниження фінансової стійкості, і навпаки.

В досліджуваному періоді коефіцієнт співвідношення позикових і власних коштів змінився з 0,046 до -1,00. На Підприємстві спостерігається зростання позикових коштів, що свідчить про зниження фінансової стійкості.

Фінансовий леверидж вказує, що показник протягом досліджуваного періоду змінюється в динаміці від 0,046 до від`ємного значення -1,00, що сталося за рахунок від`ємного значення власного капіталу.

Коефіцієнт Вівера змінюється від від`ємного значення -0,21 до значення 0,000, що не перевищує 0,2. Підприємство протягом досліджуваного періоду зазнало збитків, а коефіцієнт забезпеченості власними оборотними коштами станом на 30.09.2023 р. дорівнює 0,000. Дані показники свідчать про незадовільну структуру балансу та залежність Підприємства від позикових коштів.

Економічним показником ознак поточної неплатоспроможності при наявності простроченої кредиторської заборгованості є різниця між сумою наявних у Підприємства грошей та інших високоліквідних активів і його зобов`язань. Негативний результат свідчить про поточну неплатоспроможність Підприємства.

Негативне значення показника платоспроможності протягом усього розглянутого періоду свідчить про хронічну неплатоспроможність Підприємства, недостатність грошових коштів та ліквідних активів для погашення його боргів.

Коефіцієнт покриття протягом аналізованого періоду зменшився від 19,008 до 0,00, що не відповідає нормативному значенню на кінець досліджуваного періоду.

Коефіцієнт забезпеченості власними засобами змінився від 0,880 до 0,00 і станом на 30.09.2023 р. також не відповідає нормативному значенню 0,1.

Негативне значення коефіцієнта забезпеченості власними коштами свідчить про те, що Підприємство не має власних оборотних коштів, тобто фінансує свою поточну діяльність за рахунок короткострокових зобов`язань.

Наявність ознак неплатоспроможності зобов`язує Підприємство відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства, звернутися в місячний строк до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство, саме коли задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання його грошових зобов`язань в повному обсязі перед іншими кредиторами.

Через наявність у Підприємства непокритого збитку протягом всього аналізованого періоду і розглянутої вище динаміки коефіцієнта покриття, фінансовий стан Підприємства характеризується ознаками надкритичної неплатоспроможності.

Коефіцієнт покриття станом на 30.09.2023 року дорівнює 0,000. Це свідчить про те, що оборотні активи не покривають позикові кошти. Показники рентабельності продукції та сукупного капіталу протягом досліджуваного періоду мають нульове значення. Ознаки фіктивного банкрутства на Підприємстві відсутні.

На кінець досліджуваного періоду зобов`язання Підприємства не забезпечені ні оборотними, ні чистими активами. Через наявність у Підприємства непокритого збитку протягом всього аналізованого періоду і розглянутої динаміки коефіцієнта покриття, фінансовий стан Підприємства характеризується ознаками надкритичної неплатоспроможності.»

Проте, ОСОБА_4 подав до суду Висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 11.04.2025 № 20-03/25, складений судовим експертом ТОВ «БЮРО ЕКОНОМІКО-ПРАВОВИХ ЕКСПЕРТИЗ» (далі - Висновок експерта), обізнаним про кримінальну відповідальність за надання свідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України та ст. 385 КК України про відмову давання показань або відмову від виконання покладених на нього обов`язків, яким проведено економічну експертизу Звіту.

Вказаним Висновком експерта встановлено таке.

У Звіті здійснено аналіз фінансово-господарської діяльності ПрАТ «АКТИВ- СТРАХУВАННЯ» станом на 30.09.2023, не маючи фінансової звітності за 2015- 2022 роки (загалом за 8 років фінансова звітність була відсутня) (сторінка 7 Звіту).

Баланс станом на 31.12.2021 Товариства сформовано цим самим «Спеціалістом» - ОСОБА_6 , яка потім, незважаючи на наявний конфлікт інтересів, передбачений МСА - Міжнародними стандартами аудиту, Кодексом етики та Законом України «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність» від 21.12.2017 № 2258-УІІІ (Редакція станом на 20.06.2024), здійснила аналіз цього Балансу, зробивши посилання на МСА, а саме на Міжнародний стандарт супутніх послуг 4400 «Завдання з виконання узгоджених процедур», чим, на нашу думку, також порушила МСА, виданий Міжнародною федерацією бухгалтерів, що вказує на втрату незалежності «Спеціалістом» та об`єктивності під час формування Звіту.

Звіт мав робитися за три роки - 2019, 2020, 2021 роки, а по факту у виконувача Звіту була лише фінансова звітність за 9 місяців 2015 року. Дані за 2021 рік - Баланс - були складені «Спеціалістом» самостійно, методом моделювання з розрізнених окремих фрагментів фінансово-господарської діяльності - то з протоколу інвентаризацій, то з виписок Балансу, що і вказано на сторінці 8 Звіту в другому абзаці: «Для формування активів і зобов`язань нами було використано норми окремих положень Н(П)СБО», та в третьому абзаці: «Надана інформація не дозволяла виконати повний обсяг аналітичних процедур».

Утім у Звіті Спеціаліст порівняла, зіставивши та проаналізувавши дані за 2015 рік (а саме 9 місяців 2015 року) з даними сумнівно складеного балансу 2021 року (5 років фактично було втрачено). Тому методи, способи і підходи «Спеціаліста» до виконання такого важливого аналізу є сумнівними, незрозумілими, упередженими та не відповідають реальним фактам здійснення фінансово-господарських операцій і є недійсними.

У Звіті стверджується, що «ознаки фіктивного банкрутства відсутні» (сторінка 54 «Звіту»), але «наявні ознаки доведення до банкрутства» (сторінка 55 «Звіту»). Ці висновки «Спеціаліст» робить за повної відсутності первинних документів.

Фактично «Спеціалістом» усвідомлено порушено Методичні рекомендації щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, з огляду на свідомо виданий та підписаний, неправдивий висновок.

Виконуючи Міжнародний стандарт супутніх послуг 4400 «Завдання з виконання узгоджених процедур», на сторінці 9 «Спеціаліст», попри всі допущені в процесі аналізу неточності й помилки, зазначені в другому абзаці розділу 1.5. «Ризики», все-таки стверджує, що «документи та інформація, надані нам Підприємством у відповідь на наші запити, були вичерпними, точними й не вводили к оману», хоча сама собі суперечить, указуючи на сторінці 4 про повну відсутність фінансової звітності за 2019, 2020 та 2021 роки. Далі, в четвертому абзаці на сторінці 15, «Спеціаліст» зазначає ще одну суперечність, акцентуючи ще раз, що фінансова звітність за 2019-2021 роки не була надана для аналізу «Ліквідатором» ПрАТ «Актив-Страхування», але продовжувала здійснювати аналіз відсутньої фінансової звітності за 2019-2021 роки і фактично визнає на сторінці 22 Звіту в розділі 2.4.1.2. «Фінансовий стан підприємства» станом на 31.12.2021 року, що Баланс було складено нею (абзац 1) та що він не є досконалим та остаточним з огляду на «відсутність документів та порушення послідовності й повноти відображення всіх операцій Підприємства».

Ураховуючи те, що Звіт зроблено із численними порушеннями законодавства, методик, загальноприйнятих способів, методів і підходів до аналізу, а також зважаючи на використану неіснуючу фінансову звітність, на думку експерта, цей Звіт вважається необ`єктивним та недостовірним. З огляду на це,його використання в судовій справі не видається можливим.

За результатами аналізу десяти договорів на сторінках 56-62 Звіту та висновків, наведених у Звіті, встановлені обставини не дають підстав для об`єктивного висновку про наявність ознак доведення ЗАТ «Актив-Страхування» до банкрутства:

1. Генеральна кредитна угода №151109М2 від 03.03.2009 та кредитні договори М151109К19 від 03.06.2009, №151109К27 від 17.07.2009, №151109К38 від 06.11.2009, №151109К39 від 22.12.2009, №151110К2 від 16.02.2010, №151110КЗ від 03.03.2010 та №151110К11 від 21.04.2010 (договори №1-8) взагалі не були укладені ЗАТ «Актив- Страхування» та не створювали для нього юридичних чи фінансових зобов`язань, а тому не можуть бути розцінені як дії посадових осіб боржника, спрямовані на доведення до банкрутства.

2. Договір поруки №151109Р7 від 31.03.2009 (договір №9) укладений за участ ЗАТ «Актив-Страхування» як поручителя був частиною комплексного забезпечення виконання зобов`язань ВАТ «Завод напівпровідників» за кредитом ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України». Зобов`язання за кредитом були належно забезпечені майном Позичальника та поручителів на суму, що значно перевищувала розмір боргу, а сам Договір поруки укладався не в інтересах третіх осіб, а в інтересах основного кредитора боржника - ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», який наразі володіє майже 100% кредиторських вимог ПрАТ «Актив- Страхування».

Аналіз балансу ВАТ «Завод напівпровідників» станом на 31.12.2009 свідчить, що загальна вартість активів ВАТ «Завод напівпровідників» станом на 31.12.2009 становила 1 758 572 тис. грн, що було еквівалентом 153 587 074 євро відповідно до офіційного курсу євро. Таким чином, зобов`язання ВАТ «Завод напівпровідників» за Генеральною кредитною угодою та відповідними кредитними договорами були більш як на 100% забезпечені самим Позичальником.

Крім того, як вбачається з пункту 6.9.1 Генеральної кредитної угоди №151109М2 від 03.03.2009 (в редакції Додаткової угоди №151109Ы2-3 від 10.06.2009), кредит ВАТ «Завод напівпровідників», крім власного майна боржника і поруки ЗАТ «Актив-Страхування», був забезпечений майном і поруками інших осіб, зокрема: заставою акцій ВАТ «Завод напівпровідників», які належали ТОВ «Сі-інвест»; нерухомістю у м.Кіровоград, яка належала поручителям ТОВ «Спецстройенерго» та фізичній особі ОСОБА_7 ; та фінансовою порукою мажоритарного акціонера позичальника - компанії Activ Solar GmbH, Австрія.

З огляду на зазначене, кредит наданий ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» на користь ВАТ «Завод напівпровідників» був покритий як самим Позичальником, так і іншими поручителями щонайменше на 200%. Сам факт укладення Договору поруки за обставин належного забезпечення не може свідчити про доведення до банкрутства.

3. Договір купівлі-продажу цінних паперів № Б30/11/09/197-ИС від 30.11.2009 (договір №10) не лише не спричинив погіршення фінансового стану ЗАТ «Актив-Страхування», але й супроводжувався подальшим покращенням ключових фінансових показників товариства у наступні роки. При цьому навіть умовне завищення вартості інвестиційних сертифікатів не могло вплинути на загальний рівень платоспроможності підприємства, оскільки розмір таких витрат становить лише 0,034% від загальної суми кредиторських вимог у справі про банкрутство ПрАТ «Актив-Страхування». Укладення цього договору мало всі ознаки звичайної інвестиційної операції страхової компанії.

Щодо аналізу руху грошових коштів, проведеного у Звіті, встановлено, що наведені на сторінках 66-67 Звіту в таблиці №15 транзакції є типовими господарськими операціями, які самі по собі не містять ознак штучності чи доведення підприємства до неплатоспроможності. Методику визначення «ризиковості» операцій у Звіті не розкрито, а сам перелік транзакцій є формальним, без належного аналізу економічного змісту платежів.

Отже, виявлені у Звіті обставини не підтверджують наявності ознак доведення ПрАТ «Актив-Страхування» до банкрутства у розумінні Методичних рекомендацій щодо встановлення ознак фіктивного банкрутства, приховування банкрутства та доведення до банкрутства, а також не дозволяють зробити обґрунтований висновок про наявність підстав для притягнення посадових осіб товариства до субсидіарної відповідальності.

Щодо операцій з переміщення цінних паперів у 2015 році, зазначених у Звіті на сторінках 70 (останній абзац), 71 (1-4 абзаци), встановлено, що ці дії були технічними, пов`язаними із зміною депозитарної установи у зв`язку з ліквідацією ПАТ «КБ «Актив-Банк» та здійснювалися у межах чинного законодавства України. Операція не передбачала вибуття чи втрати активів, а супроводжувалась лише переміщенням цінних паперів між рахунками самого ПрАТ «Актив-Страхування» у межах депозитарної системи України. Законодавчі обмеження щодо таких операцій на момент їх вчинення були відсутні. Висновок про нібито виведення активів ґрунтується на формальному підході та не враховує фактичний зміст операції та вимоги чинного законодавства, тому є необґрунтованим.

З огляду на наведені у Висновку експерта дослідження та зроблені висновки, Звіт не є належним, допустимими і достовірним доказом у розумінні ст.ст. 76, 77, 78 ГПК України.

Окрім цього, відповідач 5 у поданих поясненнях зазначає таке.

Посаду Генерального директора ПрАТ «Актив-Страхування» (далі також - Товариство) ОСОБА_4 обіймав з 22.05.2013 по 30.09.2015. Повноваження посадової особи Генерального директора Товариства - ОСОБА_4 припинено 30.09.2015 включно. Рішення прийнято у зв`язку із заявою ОСОБА_4 про звільнення за угодою сторін. Рішення прийнято» Наглядовою радою (Протокол засідання Наглядової ради б/н від 29.09.2015).

На виконання вимог розділу XVII Положення про Державний реєстр фінансових установ, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 № 41 (у редакції розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28.11.2013 № 4368), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.09.2003 за № 797/8118, ПрАТ «Актив-Страхування» надало Нацкомфінпослуг повідомлення і документи, що містили зміну відомостей, зокрема, про керівника Товариства, що підтверджується відомостями Реєстраційної картки юридичної особи, розміщеної на офіційному сайті Нацкомфінпослуг який діяв станом на дату подання інформації до припинення повноважень Нацкомфінпослуг у 2020 році.

Відповідно до підпункту 8 пункту 8.3.5. Статуту ПрАТ «Актив-Страхування» до виключної компетенції Наглядової ради належить обрання та припинення повноважень Генерального директора.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЗУ «Про акціонерні товариства» в редакції, чинній на дату припинення повноважень керівника ПрАТ «Актив-Страхування», повноваження голови колегіального виконавчого органу (особи, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу) припиняються за рішенням наглядової ради, якщо статутом акціонерного товариства це питання не віднесено до компетенції загальних зборів.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов`язані із зміною керівника або осіб, що обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, крім реєстраційної картки про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, особа, уповноважена діяти від імені юридичної особи (виконавчого органу), додатково подає примірник оригіналу(ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміну зазначених осіб та/або примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) розпорядчого документа про їх призначення.

Тому підставою для виключення з Єдиного державного реєстру відомостей про керівника, який припинив повноваження, призначений новий керівник має вчинити дії, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

Також відповідач зазначає, що рішення Господарського суду м. Києва від 15.03.2016 у справі №910/33057/15 відповідач довідався з ЄДРСР після отримання заяви ліквідатора у цій справі про покладення на нього солідарної відповідальності, оскільки його повноваження Генерального директора ПрАТ «Актив-Срахування» припинені 30.09.2015, а станом на дату настання строку виконання зобов`язань перед - АТ Укрексімбанк (06.04.2015 та 30.04.2016) чинний на той час ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не встановлював обов`язку керівника звернутись до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у разі загрози неплатоспроможності і не встановлював солідарну відповідальність останнього, на відміну від КУзПБ, введеного в дію 21.10.2019.

Щодо повноважень ОСОБА_4 , то з матеріалів справи вбачається, що згідно відомостей, що містяться в ЄДРПОУ відносно Приватного акціонерного «Актив-Страхування», містяться відомості про особу керівника, а саме ОСОБА_4 - 22.05.2013, керівник (у межах Статуту Товариства).

Відповідно до протоколу засідання Наглядової ради ПрАТ «Актив-Страхування» від 21.05.2015 року, то повноваження Генерального директора ОСОБА_4 продовжено на 1 рік. Зазначене також підтверджується наказом № 7к від 21.05.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_4 продовжив виконання повноважень генерального директора з 22.05.2015 року.

Щодо твердження відповідача 5 про те, що усі обов`язки та повноваження Генерального директора перейшли до іншої особи, визначеної наглядовою радою Товариства та те, що відповідач звертався протягом трьох років до Товариства про обрання нового керівника, то відповідачем не подано суду доказів на підтвердження вищезазначеного.

Отже, матеріалами справи підтверджено те, що ОСОБА_4 виконував повноваження директора з 22.05.2013 по 22.05.2016, а після 22.05.2016 Наглядовою радою не обрано нового Генерального директора.

Посилання позивача щодо повноважень ОСОБА_4 до 2022 року у зв`язку із тим, що в Єдиному державному реєстрі не внесено змін щодо керівника боржника не є належними, оскільки, в матеріалах справи містяться докази корпоративних рішень щодо звільнення особи.

Заявником не подано жодних доказів того, що з 22.05.2016 по 2022 рік повноваження керівника виконував ОСОБА_4

ОСОБА_4 зазначає, що 30.09.2015 залишені документи і печатки Товариства а переліком згідно Актів прийому-передачі від 30.09.2015 за місцезнаходження Товариства за адресою: м. Київ, вул. Різницька, 3 у кімнаті № 402, яка знаходилась у користуванні Товариства згідно договору оренди нежитлового приміщення.

Позивачем не доведено того, що ОСОБА_4 в період його перебування на посаді Генерального директора боржника не вчиняв дії або бездіяльність внаслідок яких настало банкрутство Товариства.

Наведений в Заяві перелік «ризикових операцій» згідно банківських виписок без дослідження господарських договорів, умов і строків їх виконання та інших первинних документів свідчить не про виведення активів Товариства, а про неповноту вчинених дій Ліквідатором з виявлення активів Банкрута і формуванні ліквідаційної маси.

Окрім цього, відповідач 5 зазначає, що 23.12.2014 Правління НБУ прийняло постанову №838 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Актив-Банк». На підставі зазначеної Постанови Правління НБУ Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішенням від 24.12.2014 №158 розпочала процедуру ліквідації ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК», встановивши її строк до 23.12.2015 включно. Тому ПрАТ «Актив-Страхування» вжило заходів для збереження активів та переміщення цінних паперів з власного рахунку в депозитарній установі, що ліквідувалась, на власний рахунок в депозитарній установі, яка проводила діяльність у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Відсутність належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони порушення з доведення до банкрутства (банкрутства), а відповідно позбавляє підстав визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину у діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на її суб`єктів.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, відсутні будь які підстави для притягнення до субсидіарною відповідальності ОСОБА_4 та задоволення заяви ліквідатора ПрАТ «АКТИВ-СТРАХУВАННЯ» арбітражного керуючого Черпак А.Ю. про покладення на ОСОБА_4 субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ПрАТ «АКТИВ-СТРАХУВАННЯ».

Також, з матеріалів справи вбачається, що постановою Господарського суду Донецької області від 03.07.2018 року Приватне акціонерне товариство «УКРПІДШИПНИК» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Годовиченка Д. В.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.10.2019 року у справі № 905/3071/17 припинено повноваження ліквідатора Приватного акціонерного товариства «УКРПІДШИПНИК» арбітражного керуючого Годовиченка Д.В., ліквідатором Приватного акціонерного товариства «УКРПІДШИПНИК» призначене арбітражного керуючого Ціхоцького В.М.

З дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації ТОЩО;

продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства;

припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.

Відповідно до ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня свого призначення здійснює зокрема наступні повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; формує ліквідаційну масу; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно норм ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

Відповідно до ст. 63 Кодексу України з процедур банкрутства продаж майна банкрута здійснюється ліквідатором після проведення інвентаризації та оцінки майна шляхом продажу майна банкрута на аукціоні, а продаж фінансових інструментів у порядку, визначеному законодавством України, згідно з договором, укладеним між ліквідатором та інвестиційною фірмою.

Згідно ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Ч. 2 зазначеної статті передбачено, що Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник.

Після прийняття 03.07.2018 постанови про визнання ПрАТ «УКРПІДШИПНИК» банкрутом, діяльність ліквідатора ПрАТ «УКРПЩШИПНИК» полягає у виявленні та збереженні майна ПрАТ «УКРПІДШИПНИК» для формування ліквідаційної маси та продажу цього майна ПрАТ «УКРПІДШИПНИК» для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів.

Відповідач 1 у відзиві зазначає, що після 03.07.2018 ПрАТ «УКРПІДШИПНИК» в особі його ліквідатора не міг користуватися правами акціонера ПрАТ «АКТИВ- СТРАХУВАННЯ», давати обов`язкові для ПрАТ «АКТИВ-СТРАХУВАННЯ» вказівки чи іншим чином визначати його дії, оскільки такі дії ліквідатора виходили б за межі його компетенції.

Під час приймання ліквідатором ПрАТ «УКРПІДШИПНИК» арбітражним керуючим Ціхоцьким В.М. у своє відання майна боржника та проведення інвентаризації було встановлено наявність серед активів банкрута належних йому корпоративних прав - акцій ПрАТ «АКТИВ-СТРАХУВАННЯ» ().

З сайту Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку Україн (АРІФРУ) - Smida ліквідатором ПрАТ «УКРПІДШИПНИК» арбітражним керуючим Ціхоцьким В.М. отримана наступна інформація.

Згідно з отриманим 15 січня 2013 р. від депозитарію ПрАТ «ВДЦП» зведеного облікового реєстру власників іменних цінних паперів станом на 31.12.2012 року, ПрАТ «АКТИВ-СТРАХУВАННЯ» повідомило про зміну власників акцій, яким належать 10 і більше відсотків голосуючих акцій: Пакет власника акцій юридичної особи - Приватне акціонерне товариство «Укрпідшипник» (код за ЄДРПОУ - 13495470, місцезнаходження - Україна, 83001, Донецька область, м. Донецьк, бульвар Шевченка, буд. 9-А), що увійшов до складу акціонерів, яким належить 10 і більше відсотків голосуючих акцій, що становив 325 акцій (0,0159%), збільшився на 2041999 акцій і становить 2042324 акцій, що складає 99.9840 % голосуючих акцій.

Таким чином, ПрАТ «УКРПІДШИПНИК» не може притягатися до субсидіарної відповідальності як акціонер ПрАТ «АКТИВ-СТРАХУВАННЯ» за будь-які дії чи бездіяльність, які мали місце до 31.12.2012 року, оскільки, володіючи акціями, що складає 0,0159% статутного капіталу ПрАТ «АКТИВ-СТРАХУВАННЯ» відповідно ; приписів законодавства (стаття 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції", частина 1 статті 10, статті 24, статті 41, стаття 44 Закону України "Про господарські товариства") не мав ані прав, ані повноважень на скликання чергових та/або позачергових загальних зборів акціонерів Товариства, був обмежений у можливості давати обов`язкові для боржника вказівки, так і у змозі іншим чином визначати його дії.

З огляду на зазначене, період, протягом якого ПрАТ «УКРПІДШИПНИК» міг впливати на діяльність ПрАТ «АКТИВ-СТРАХУВАННЯ» як його акціонер, складає з 31.12.2012 року (опублікована дата набуття контрольного пакету акцій ПрАТ «АКТИВ-СТРАХУВАННЯ») до 03.07.2018 року (дата визнання ПрАТ «УКРПІДШИПНИК» банкрутом).

Із заяви Ліквідатора ПрАТ «АКТИВ-СТРАХУВАННЯ» Черпак А.В. про покладання субсидіарної відповідальності вбачається що причиною банкрутства ПрАТ «АКТИВ- СТРАХУВАННЯ» стало укладення боржником Договору поруки №151109Р7 від 31.03.2009 р. між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України (Кредитор), ВАТ «Завод напівпровідників (Позичальник) та ЗАТ «Актив-Страхування» (Поручитель).

Однак, як вбачається із зазначеного, ПрАТ «УКРПІДШИПНИК» не є належним суб`єктом субсидіарної відповідальності, оскільки його вплив на діяльність ПрАТ «АКТИВ-СТРАХУВАННЯ», як акціонера, що володів акціями у розмірі 0,0159% статутного капіталу останнього, на той час, так і в проміжок всього наступного часу до 31.12.2012 року, не мав вирішального значення у вирішенні питань, пов`язаних, в тому числі, з укладанням вищезазначеного Договору поруки.

Стосовно зазначених позивачем «ризикових операції», вчинених після набуття ПрАТ «УКРПІДШИПНИК» контрольного пакету акції ПрАТ «АКТИВ-СТРАХУВАННЯ», то в зазначеній заяві ліквідатора наведений тільки перелік операцій, які на її думку є ризиковими.

При цьому, Ліквідатором ПрАТ «АКТИВ-СТРАХУВАННЯ» Черпак А.В. не зазначено, в чому полягає їх протиправність, яку саме шкоду цими операціями завдано кредиторам ПрАТ «АКТИВ- СТРАХУВАННЯ», не доведено причино-наслідковий зв`язок між зазначеними правочинами і шкодою кредиторам, а також яким саме чином (діями або протиправною бездіяльністю) акціонер ПрАТ «УКРПІДШИПНИК» був причетний (чинив вплив або надавав обов`язкові вказівки) до укладання зазначених правочинів.

В період 2012-2014 р.р. ПрАТ «АКТИВ-СТРАХУВАННЯ» вело прибуткову діяльність, що підтверджується розміщенням регулярної інформації за 2012-2014 роки на сайті Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку України (АРІФРУ) - Smida.

Згідно розміщеної річної фінансової звітності вартість активів ПрАТ «АКТИВ- СТРАХУВАННЯ» за 2012 рік складала 119 025 000,00 гривень, за 2013 рік - 111 939 000,00 гривень, за 2014 рік - 75 490 000,00 гривень.

Водночас, суми за будь-яким правочином із «ризикових операцій», про які зазначає позивач, вчинених після 2012 року, а також загальна сума зазначених правочинів, є значно меншою за 25% вартості активів Товариства, а відтак не підпадає під виключну компетенцію загальних зборів акціонерів, встановлену п.п. 26 п. 8.2.5. Статуту Товариства, тому ПрАТ «УКРПІДШИПНИК» не міг давати обов`язкових вказівок, чинити вплив на укладення зазначених правочинів.

Верховний Суд (постанова від 02.03.2021 у справі № 906/904/16) вказує, що притягнення до субсидіарної відповідальності можливе лише за умови доведення умислу особи у доведенні підприємства до банкрутства, при цьому суб`єктивною стороною правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності є ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (мотиву, мети, умислу чи необережності суб`єкта правопорушення).

Оцінюючи будь-які дії/бездіяльність суб`єктів відповідальності на предмет покладення на них субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, слід відмежовувати дії та обставини, які належать до ризиків підприємницької/ господарської діяльності (ст. 42 ГК України).

Відсутність належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони порушення з доведення до банкрутства (банкрутства), а відповідно позбавляє підстав визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину у діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на її суб`єктів.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, відсутні будь які підстави для притягнення до субсидіарною відповідальності акціонера ПрАТ «УКРПІДШИПНИК» та задоволення заяви ліквідатора ПрАТ «АКТИВ- СТРАХУВАННЯ» арбітражного керуючого Черпак А.Ю. про покладення на ПрАТ «УКРПІДШИПНИК» субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ПрАТ «АКТИВ- СТРАХУВАННЯ».

Щодо відповідача 2, то матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 займав посаду голови Наглядової ради - колегіального органу управління ЗАТ «Актив-страхування» з 21.04.2007 по 16.04.2015.

Зокрема, ОСОБА_1 був обраний Головою Наглядової ради ЗАТ «Фортіс» - право-попередник ЗАТ «Актив-страхування» - як представник акціонера - ВАТ «Укрпідшипник», який володів 0,159% акцій у статутному капіталі Товариства.

Також відповідач 2 займав посаду Генералнього директора ПрАТ «Укрпідшипник» з 2007 року по 04.12.2014.

Ліквідатор банкрута зазначає про неналежне ведення бухгалтерського обліку, останнє подання бухгалтерського обліку було 30.09.2015. Тобто, вже після звільнення ОСОБА_1 .

Щодо посилання ліквідатора банкрута на дії відповідача 2 у виведені активів банкрута, то для проведення аналізу фінансового стану підприємства та складення висновків необхідно було дослідити документи, за період з 30.06.2019 по 30.06.2022.

Так, як вже було зазначено, з огляду на наведені у Висновку експерта дослідження та зроблені висновки, поданий Звіт не є належним, допустимими і достовірним доказом у розумінні ст.ст. 76, 77, 78 ГПК України.

Поданий Звіт не є належним доказом для притягнення вказаних позивачем осіб до відповідальності.

Відповідач 2 у поданому відзиві зазначає, що доводи ліквідатора про наявність ознак доведення Товариства до банкрутства через наявність ознак умисного накопичення кредиторської заборгованості в укладених Боржником правочинах у 2009 році є також необґрунтованими виходячи з такого. У переліку правочинів в Заяві Ліквідатора наведені Генеральна кредитна угода № 151109N2 від 03.03.2009, укладена нібито між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ВАТ «Завод напівпровідників» та ЗАТ «Актив-Страхування» та укладені в межах цієї Генеральної кредитної угоди кредитні договори з тими ж сторонами. Однак ЗАТ «Актив-Страхування» не було стороною ані Генеральної кредитної угоди, ані укладених в її межах кредитних договорів. Позичальником кредитів, отримувачем коштів і основним боржником за ними був і залишається на сьогодні ПрАТ «Завод напівпровідників». З якого Кредитор продовжує процес стягнення заборгованості в іншому судовому процесі.

ПрАТ «Актив-Страхування» (Поручитель) було укладено Договір поруки №151109Р7 від 31.03.2009 з ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ВАТ «Завод напівпровідників», за яким Поручитель зобов`язався солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання Позичальником перед AT Укрексімбанком основного зобов`язання з повернення кредитів в сумі 150 000 000,00 євро у строк до 02.03.2017 (далі - Договір поруки).

Кредитор за основним зобов`язанням - AT «Укрексімбанк», укладаючи Договір поруки і протягом його дії, був обізнаний про розмір власних коштів і майна Поручителя, що підтверджується п.4.1.3. Договору поруки, за яким AT «Укрексімбанк» вправі вимагати від Поручителя надавати відповідним чином засвідчені копії документів бухгалтерської звітності щоквартально - до 10-го числа першого місяця кварталу, наступного за звітним.

Недостатність власних коштів і майна у поручителя при укладенні договору поруки для повного виконання зобов`язань у майбутньому (а договір кредиту був укладений до 2017 року), не є доказом вчинення діяльності, направленої на набуття/збільшення кредиторської заборгованості Боржника без наміру її погашення, з умисною метою доведення до банкрутства.

На підставі ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Відповідач 2 зазначає, що Договір поруки було укладено 31.03.2009, тобто вже після укладення Генеральної кредитної угоди, що свідчить про відсутність впливу поруки на рішення АТ «Укрексімбанк» кредитувати ПрАТ «Завод напівпровідників». АТ «Укрексімбанк», укладаючи Генеральну кредитну угоду 03.03.2009 з ПрАТ «Завод напівпровідників», мав усі засоби контролю над позичальником, контроль банківських рахунків, іпотеки, застави і приймав кредитне рішення на підставі його професійного фінансового аналізу. Приймаючи рішення щодо укладення договору поруки, ПрАТ «Актив-страхування» покладалося на те, що професійна кредитна установа - АТ «Укрексімбанк» приймає раціональні управлінські рішення, та має належне забезпечення повернення кредиту, тим паче в таких значних сумах. При укладенні та дії договору поруки, ПрАТ «Актив-Страхування» було відомо, що АТ Укрексімбанк отримало повне забезпечення виконання зобов`язань за Генеральною кредитною угодою між АТ «Укрексімбанк» та ПрАТ «Завод напівпровідників» шляхом укладення з Основним боржником, іпотечного договору № 151109229 від 13.03.2009, договору застави № 151109235 від 18.03.2009, договору застави №151109 239 від 31.03.2009, договору застави №151110288 від 26.04.2010, договору застави №151110223 від 22.01.2010, договору застави № 151109273 від 10.06.2009, іпотечного договору № 151112260 від 29.08.2012, , договору застави № від 30.07.2010, договору застави № від 17.09.2010, договору застави №151114241 від 15.07.2014, що також підтверджено ухвалою Господарського суду Запорізької області від 30.07.2015 у справі № 908/6036/14 про банкрутство ПрАТ «Завод напівпровідників». За наведених обставин, у ПрАТ «Актив-Страхування» були відсутні передумови для очікування настання відкладальної обставини за Договором поруки, що також підтверджується відсутністю будь-яких претензій з боку АТ «Укрексімбанк» щодо своєчасності виконання Основним боржником кредитних умов до квітня 2014 року. Отже, укладаючи договір поруки, ПАТ «Актив-страхування» добросовісно розраховувало на раціональність рішення кредитора - професійної фінансової установи - ВАТ «Укрексімбанк» - щодо надання кредиту та гарантій його повернення позичальником. Договір поруки відповідав законодавству і не мав на меті виведення активів для доведення до банкрутства з метою завдання шкоди кредитору.

На дату звільнення ОСОБА_1 (16.04.2015 року) у підприємства не було ознак стійкої неплатоспроможності, боргів із зарплат, податкових зобов`язань чи інших критичних фінансових проблем, що підтверджується фінансовою звітністю за 2014 та перший квартал 2015 року.

При припиненні повноважень ОСОБА_1 , усі документи були передані належним чином, що підтверджується відсутністю будь-яких претензій щодо ведення обліку чи надання документів за період перебування його на посаді Голови Наглядової ради.

При цьому, укладення та виконання господарських договорів, які наводить у своїй заяві Ліквідатор в якості «ризикових», не відноситься до компетенції Наглядової ради Товариства.

Крім того, Ліквідатор не довів причинно-наслідковий зв`язок між діями чи бездіяльністю ОСОБА_1 , як Голови Наглядової ради, в період до квітня 2015 р. та початком процедури банкрутства Товариства в 2022 році.

Верховний Суд неодноразово зазначав (зокрема, у постанові від 02.08.2022 у справі №908/314/18), що для встановлення субсидіарної відповідальності необхідне не тільки доведення факту дій чи бездіяльності, але й безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між ними та банкрутством компанії.

З моменту припинення повноважень ОСОБА_1 (16.04.2015 р.) і до відкриття провадження у справі про банкрутство (29.06.2022 р.) пройшло понад сім років, доказів впливу на рішення та дії компанії в цей період ліквідатором банкрута не подано. Таким чином, причинно-наслідковий зв`язок між його діяльністю і неплатоспроможністю ПрАТ «Актив-Страхування» відсутній.

Окрім цього, в силу наведених встановлених Статутом Товариства функцій, компетенції і повноважень Наглядової ради. Голова Наглядової ради не є одноосібним органом управління, а є лише частиною колегіального органу, тому у Голови Наглядової ради відсутні повноваження самостійно ухвалювати рішення, які віднесені до компетенції Наглядової ради, в тому числі контролювати і регулювати діяльність генерального директора Товариства, давати обов`язкові для нього вказівки, а здійснювати контроль над фінансово-господарською діяльністю Товариства є поза межами компетенції Наглядової ради як колегіального органу.

ОСОБА_1 , як Голова Наглядової ради, не мав взагалі повноважень одноосібно схвалювати будь-які рішення, та не міг ані затвердити, ані заборонити укладення зазначеного договору поруки.

ЗАТ «Укрпідшипник» у 2009 році мало у власності 325 голосуючих акцій, що становило 0,0159% голосуючих акцій, тому ніяким чином не впливало на наявність кворуму на загальних зборах акціонерів Товариства і тим більше на прийняття рішення загальними зборами з будь-кого питання порядку денного.

Відсутність належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони порушення з доведення до банкрутства (банкрутства), а відповідно позбавляє підстав визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину у діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на її суб`єктів.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, відсутні будь які підстави для притягнення до субсидіарною відповідальності ОСОБА_1 та задоволення заяви ліквідатора ПрАТ «АКТИВ-СТРАХУВАННЯ» арбітражного керуючого Черпак А.Ю. про покладення на ОСОБА_1 субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ПрАТ «АКТИВ-СТРАХУВАННЯ».

Щодо відповідачів 3, 4, то позивачем не зазначено які саме дії були вчинені і в чому полягає протиправність таких дій відповідачів 3, 4.

Виходячи із матеріалів справи, до грудня 2012 року та після 06.03.2014 вказані відповідачі не були суб`єктами субсидіарної відповідальності.

Відсутність належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони порушення з доведення до банкрутства (банкрутства), а відповідно позбавляє підстав визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину у діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на її суб`єктів.

Ухвала Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2019 у справі № 757/40207/19к, на яку посилається позивач, не є належним доказом у розумінні ст. 75 ГПК України. Як вже було зазначено, укладення договору поруки не може свідчити про доведення до банкрутства шляхом накопичення заборгованості. Правочини на які посилається позивач не могли бути предметом розгляду та опосередкованого впливу відповідачів 3, 4 на діяльність боржника.

Також позивач посилається на бездіяльність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка полягала у неналежному ведені бухгалтерського обліку.

Як вже було зазначено, остання доступна фінансова звітність була подана за період 9 місяців 2015 року. Водночас, як зазначають відповідачі у відзиві, з 06.03.2014 відповідачі не мали можливості давати вказівки керівництву ПрАТ «Актив-Страхування» або іншим чином визначати його дії.

Відповідно до частини 3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідно до підпункту 16 пункту 8.5.3. Статуту ПрАТ «Актив-Страхування» організація ведення бухгалтерського обліку та звітності Товариства належить до компетенції генерального директора.

Таким чином, Відповідачі не є особами відповідальними за організацію і ведення бухгалтерського обліку.

З урахуванням наведеного, у позові не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вчинили дії або допустили бездіяльність, спрямовані на створення чи збільшення кредиторської заборгованості ПрАТ «Актив-Страхування» перед АТ «Укрексімбанк» без наміру її погашення, з корисливих мотивів, особистої зацікавленості або в інтересах третіх осіб. Також відсутні докази ухвалення ними рішень щодо виведення активів Банкрута, що безпосередньо призвело до його неплатоспроможності.

У заяві визначено період аналізу фінансово-господарського стану ПрАТ «Актив-Страхування» з 30.09.2015 по 30.09.2023, фактично аналізуються господарські відносини починаючи з 2009 року, що суперечить вимогам Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 №14.

З огляду на наведені у Висновку експерта дослідження та зроблені висновки, Звіт не є належним, допустимими і достовірним доказом у розумінні ст.ст. 76, 77, 78 ГПК України.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, відсутні будь які підстави для притягнення до субсидіарною відповідальності ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та задоволення заяви ліквідатора ПрАТ «АКТИВ-СТРАХУВАННЯ» арбітражного керуючого Черпак А.Ю. про покладення на ОСОБА_2 і ОСОБА_3 субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ПрАТ «АКТИВ-СТРАХУВАННЯ».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 619 ЦК України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. До пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника. Якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність.

Згідно із ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що під час здійснення своїх повноважень ліквідатор, кредитор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, па засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду від 09 грудня 2021 року у справі № 916/313/20 викладено, що зменшення активів боржника через відсутність дій по стягненню дебіторської заборгованості або відсутність документів щодо такого стягнення (непередача арбітражному керуючому цих документів) в розумінні статті 62 КУзПБ є зменшення ліквідаційної маси.

Навмисне зменшення ліквідаційної маси керівником призводить до недостатності майна боржника для погашення боргів перед кредиторами в розумінні частини другої статті 61 КУзПБ.

При цьому недостатність майна боржника, що виникає внаслідок дій/бездіяльності керівника боржника, розглядається за нормами статті 62 КУзПБ як передумова для субсидіарної відповідальності.

Визначене частиною другою статті 61 КУзПБ господарське правопорушення, за вчинення якого засновники (учасники, акціонери), керівник боржника та інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності поряд з боржником у процедурі банкрутства у разі відсутності майна боржника, має обґрунтовуватися судами шляхом встановлення складу такого правопорушення (об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони).

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у певній сфері, у даному випадку - права кредитора (-ів) на задоволення його (їх) вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені внаслідок відсутності майна у боржника.

Об`єктивну сторону такого правопорушення складають дії або бездіяльність певних фізичних осіб та/або юридичних осіб, пов`язаних з боржником, що призвели до відсутності у нього майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки.

Суб`єктами правопорушення є особи, визначені частиною другою статті 61 КУзПБ.

Суб`єктивною стороною правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності є ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (мотиву, мети, умислу чи необережності суб`єкта правопорушення).

Відтак, субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності. Для застосування такої відповідальності необхідним є встановлення судом складових елементів господарського правопорушення як об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона правопорушення.

Згідно з положеннями частини другої статті 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання, тобто цією нормою визначено презумцію вини у разі порушення зобов`язання.

Статтею 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства.

Слід зауважити, що частина друга статті 61 КУзПБ має власну диспозицію (зміст) правопорушення: "банкрутство боржника з вини його засновників або інших осіб, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника-юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника...".

Проте, законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність складають об`єктивну сторону такого правопорушення.

Тому при вирішенні питання щодо кола обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, мають прийматися до уваги також положення частини 1 статті 215 ГК України та підстави для порушення справи про банкрутство, з огляду на які такими діями можуть бути, серед іншого, прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника тощо. Такий обов`язок встановлено у частині 2 статті 59 КУзПБ.

Будь-яка господарська операція, дія (бездіяльність) суб`єкта господарювання повинна мати розумне пояснення мети та мотивів її здійснення, які мають відповідати інтересам цієї юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 215 ГК України у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва - боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ГК України умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом.

Метою субсидіарної відповідальності як інституту є створення для кредиторів в межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав та законних інтересів та недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок, відтак забезпечення стабільності функціонування ринку та фінансової дисципліни.

Юридичним механізмом досягнення такої мети та недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок є притягнення винних осіб у доведенні боржника до банкрутства, які використовували гаку особу як прикриття ("вуаль") для досягнення своїх цілей (отримання доходів, матеріальної вигоди, зокрема через зловживання правом тощо), до додаткової (субсидіарної) відповідальності і стягнення на користь кредиторів непогашених у ліквідаційній процедурі кредиторських вимог.

Статтею 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства.

Однак зазначена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість цих осіб довести відсутність своєї вини у банкрутства боржника та уникнути відповідальності. Спростовуючи названу презумпцію, особа, яка притягується до відповідальності має право довести свою добросовісність, підтвердивши, зокрема, оплатне придбання активу боржника на умовах, на яких за порівняних обставин зазвичай укладаються аналогічні правочини та довівши, що вчинені за її участі (впливу) операції приносять дохід, відображені у відповідності з їх дійсним економічним змістом, а отримана боржником вигода обумовлена розумними економічними чинниками.

У цьому разі відсутність в осіб, які притягуються до субсидіарної відповідальності зацікавленості в наданні документів, що відображають реальний стан справ і дійсний господарський оборот, не повинна знижувати правову захищеність кредиторів під час необґрунтованого порушення їх прав.

Тому, якщо ліквідатор із посиланням на ті чи інші докази належно обґрунтував наявність підстав для притягнення особи до субсидіарної відповідальності та неможливість погашення вимог кредиторів внаслідок її дій (бездіяльності), на неї переходить тягар спростування цих тверджень ліквідатора, з урахуванням чого вона має довести, чому письмові документи та інші докази ліквідатора не можуть бути прийняті на підтвердження його доводів, надавши свої докази і пояснення щодо того, як насправді здійснювалася господарська діяльність.

Отже, якщо дії особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не викликані використанням нею своїх можливостей, що стосуються визначення дій боржника, як таких, що вчиненні на шкоду інтересам боржника та його кредиторів. У такому разі небажання особи, яка притягується до субсидіарної відповідальності, надати суду докази має кваліфікуватися згідно із частиною другою статті 74 ГПК України виключно як відмова від спростування фактів, на наявність яких аргументовано з посиланням на конкретні документи вказує процесуальний опонент. В силу статті 13 ГПК України особа, що бере участь у справі, яка не вчинила відповідних процесуальних дій, несе ризик настання наслідків такої поведінки (постанова Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16).

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, Звіт про фактичні результати аналізу фінансово-господарської діяльності ПрАТ «Актив-Страхування» станом на 30.09.2023 складений на запит ліквідатора банкрута арбітражними керуючими не є належним доказом, відсутні будь які підстави для притягнення до субсидіарної відповідальності вказаних відповідачів та задоволення заяви ліквідатора ПрАТ «АКТИВ-СТРАХУВАННЯ» арбітражного керуючого Черпак А.Ю. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ПрАТ «АКТИВ-СТРАХУВАННЯ». У зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ліквідатора Приватного акціонерного товариства "Актив-Страхування" арбітражний керуючий Черпак Анастасії Юріївни про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на Приватне акціонерне товариство "Укрпідшипник", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у даній справі, суд зазначає, що заява про покладення субсидіарної відповідальності судовим збором не оплачувалася, оскільки така оплату не передбачалася Законом України "Про судовий збір" станом на момент її подання до суду.

Щодо заявленого відповідачами строку позовної давності, то судом не розглядаються вказані клопотання у зв`язку із відмовою у задоволенні заяви повністю через необґрунтованість та недоведеність останньої.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 74, 76-80, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.01.2026

Суддя А.М.Івченко