ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1481/25

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу без повідомлення учасників

за позовом Приватного багатопрофільного виробничого підприємства "Магніт"

до Приватного підприємства "Крошня-Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4"

про стягнення 179682,78 грн.

Зміст позовних вимог та заперечень.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 179682,78 грн., з яких: 173400,00 грн. боргу ; 2476,25 грн. 3% річних; 3806,48 грн. інфляційних.

Рух справи.

11.11.2025 до суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою від 12.11.25 суд відкрив провадження у справі №906/1481/25 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Відповідач отримав вказану ухвалу через Електронний кабінет у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

24.12.25 до суду надійшла заява від Приватного багатопрофільного виробничого підприємства "Магніт" на обгрунтування витрат на правничу допомогу та докази понесення цих витрат.

Встановлені судом обставини.

Між Приватним багатопрофільним виробничим підприємством "Магніт" (підрядник/позивач) та Приватним підприємством "Крошня-Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4" (замовник/відповідач) укладено Договори №72/24 від 01 травня 2024 зі строком дії до 31.12.24, №42/25 від 30.12.24 зі строком дії до 31.12.25 (а.с.9,11).

За умовами вказаних договорів, замовник доручає, а підрядник приймає на себе організацію і виконання робіт з технічного обслуговування ліфтів на об`єктах замовника відповідно до Додатку №1.

Згідно п.2.2 Договорів, вартість робіт з технічного обслуговування ліфтів встановлено у Додатку №1 до Договорів та складає 13800 грн. на місяць. Остаточна вартість щомісячних

робіт визначається в Акті виконаних робіт.

За період з жовтня 2024 по жовтень 2025 роки , позивач надав а відповідач прийняв послуги з технічного обслуговування ліфтів на загальну суму 179400,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами Актами приймання виконаних робіт (а.с.14-20).

Згідно п.5.3 Договорів, на підставі Акту виконаних робіт замовник сплачує виконані роботи не пізніше 20 числа наступного місяця.

Проте, відповідач свої зобов`язання щодо оплати виконаних робіт виконав частково, внаслідок чого станом на день звернення позивача з позовом до суду та на час розгляду справи у суді перед позивачем існує заборгованість в сумі 173400грн. (а.с.2).

10.09.25р. позивач надіслав відповідачу письмову вимогу за № 1 про сплату заборгованості, яку відповідач залишив без відповіді та задоволення ( а.с. 7).

Висновки суду та норми права.

Згідно ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 173400,00 грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 3806,48грн. інфляційних та 2476,25 грн. 3% річних .

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних (а.с.4) приходить до висновку, що він складений правильно, тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню в заявленому розмірі. Розрахунки здійснені судом за допомогою Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційно-пошукової програми "Ліга: Закон".

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач контррозрахунку суми боргу та відзиву на позов не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються доказами і підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги задоволенні повністю, судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату послуг адвоката, на підставі договору про надання правничої допомоги №17/10/2025 від 17.10.25 в розмірі 17340,00грн.

У відповідності до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката, заявник долучив до матеріалів справи: Договір про надання правничої допомоги №17/10/2025 від 17.10.2025, який укладений між адвокатом Сичовим Д.В. та ПП"Магніт"; Ордер на надання правничої допомоги №1000388 від 17.10.25;Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 14.06.19; Акт наданих послуг з детальним описом наданих адвокатом послуг на суму 17340,00грн., платіжну інструкцію №682 від 24.12.25 на суму 17340,00грн. про оплату послуг адвоката (а.с.21,22,32-35).

Згідно п.1.1 Договору, адвокат зобов`язався надати правову допомогу замовнику у справі про стягнення з Приватного підприємства "Крошня-Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4" 179682,73 грн. заборгованості з обслуговування ліфтів на суму 179682,73грн.

За п.4.1 договору, сума послуг адвоката становить 17340 грн.

Факт надання послуг оформляється актом приймання-передачі наданих послуг (п.4.2 договору).

24.12.2025 сторони оформили Акт приймання-передачі наданих адвокатом послун на суму 17340,00 грн. (а.с.34).

Під час вирішення питання розподілу витрат позивача на правову допомогу суд виходить з наступного.

За змістом вимог частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зважаючи на обґрунтованість та пропорційність вказаних витрат до предмета спору, обставин виникнення спору та вину кожної із сторін у виникненні спору, значення справи для сторін, суд вважає , що заявлені витрати є співмірними з наданими послугами та обставинами справи, тому вказана вимога позивача підлягає задоволенню.

Таким чином, заява позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню в заявленому розмірі, що відповідає принципу справедливості та співмірності.

Керуючись статтями 129, 236,237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Крошня-Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4" (10031, м.Житомир, вул.Отаманів Соколовських,7; код 40520299) на користь Приватного багатопрофільного виробничого підприємства "Магніт" (10007, м.Житомир, вул.Заяка Якова, 45-А; код 30620556) - 173400,00 грн. боргу ; 2476,25 грн. 3% річних; 3806,48 грн. інфляційних, 3028,00 грн. судового збору, 17340,00грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 31.12.25

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

- сторонам до ЕК