ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1819/24

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Костюк А.С., розглянув матеріали справи

за позовом Заступника Генерального прокурора

01011, місто Київ, вулиця Різницька, будинок 13/15

в інтересах держави

в особі Міністерства охорони здоров`я України

01021, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 7,

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром»

08130, Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Оксамитова, будинок 9,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне підприємство «Медичні закупівлі України»

01601, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 7,

про стягнення 12387200,00 грн

за участі представників cторін:

прокурора: Кукло Д.С., службове посвідчення № 076378 від 01.03.2023;

позивача: Дяк Ю.М., посвідчення Міністерства охорони здоров`я України № 143/2024;

відповідача: Поцелов А.О., посвідчення адвоката України № 1377 від 25.04.2018;

третьої особи: Шпінь В.І., посвідчення адвоката України № 11111/10 від 22.05.2023;

Обставини справи:

У провадженні Господарського суду Київської області перебувала справа за позовом Заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров`я України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» про стягнення штрафних санкцій за договором про закупівлю від 28.09.2021 № 09/253-09/2021, що укладений між відповідачем та Державним підприємством «Медичні закупівлі України» у загальному розмірі 12387200,00 грн, з яких: 6899200,00 грн - пеня, 5488000,00 грн - штраф.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.12.2024 у справі №911/11819/24 позов Заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров`я України залишено без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Заступник Генерального прокурора звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою про скасування ухвали Господарського суду Київської області від 11.12.2024 у справі № 911/1819/24 та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 апеляційну скаргу Заступника Генерального прокурора задоволено, ухвалу Господарського суду Київської області від 11.12.2024 у справі № 911/1819/24 скасовано, справу № 911/1819/24 передано на розгляд до Господарського суду Київської області.

02.07.2025 через канцелярію Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1819/24 повернулись до Господарського суду Київської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2025 справу передано на розгляд судді Саванчук С.О.

Згідно з частиною 14 статті 32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.07.2025 прийнято справу №911/1819/24 за позовом Заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров`я України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» про стягнення штрафних санкцій до свого провадження, проведення підготовчого засідання суду призначено на 19.08.2025 о 14:20.

У підготовче засідання з`явився прокурор, представник відповідача та третьої особи, представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений судом у підсистемі ЄСІТС Електронний суд.

У підготовчому засіданні 19.08.2025 судом, відповідно до пункту 15 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України встановлено порядок з`ясування обставин та дослідження доказів при розгляді справи по суті, вчинено інші дії, передбачені частиною 2 статті 182 цього Кодексу, відповідно до обставин справи, у суду відсутні підстави для відкладення підготовчого засідання або оголошення у ньому перерви, сторонами не вказано про бажання реалізувати будь-які процесуальні права на цій стадії процесу, не заявлено клопотань про відкладення підготовчого засідання.

Згідно з частинами 2, 5 статті 185 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.08.2025 закрито підготовче провадження у справі №911/1819/24, призначено справу до розгляду по суті на 23.09.2025 о 16:20.

У підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» надійшли додаткові пояснення (вх. № 11532/2025 від 21.08.2025).

У підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» від Державного підприємства «Медичні закупівлі України» надійшла заява про розгляд справи без участі представника (вх. № 12888/2025 від 18.09.2025).

У судове засідання з`явився прокурор, представники позивача та відповідача, представник третьої особи не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений судом у підсистемі ЄСІТС Електронний суд.

У судовому засіданні 23.09.2025 розпочато стадію з`ясування обставин та дослідження доказів, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про оголошення перерви у судовому засіданні до 21.10.2025 о 15:20, відповідно до частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 2, 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; повідомлення здійснюється шляхом вручення ухвали у порядку, передбаченому Господарського процесуального кодексу України для вручення судових рішень.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.09.2025 повідомлено учасників справи №911/1819/24 про судове засідання з розгляду справи по суті 21.10.2025 о 15:20.

У підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» від Заступника Генерального прокурора надійшли додаткові пояснення (вх. №14408/2025 від 17.10.2025).

У судове засідання 21.10.2025 з`явились представники учасників справи.

У судовому засіданні 21.10.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

За результатом розгляду матеріалів справи, дослідження доказів та оцінки їх у сукупності, з урахуванням позицій всіх учасників справи та вимог чинного законодавства суд

встановив:

Позиція прокурора

Державне підприємство «Медичні закупівлі України» як замовник провело спрощену процедуру закупівлі за предметом спеціалізований санітарний транспорт (Тип В 4х2) ідентифікатор закупівлі № UA-2021-08-20-011225-a, за результатами якої замовник уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» як із постачальником договір про закупівлю від 28.09.2021 № 09/253-09/2021 (далі - договір).

Державне підприємство «Медичні закупівлі України» провело закупівлю на виконання бюджетної програми «Розвиток системи екстреної медичної допомоги та модернізація і оновлення матеріально-технічної бази закладів охорони здоров`я» та постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2021 № 339 «Деякі питання розвитку системи екстреної медичної допомоги у 2021 році»; для проведення закупівель спеціалізованого санітарного транспорту державному підприємству виділено з державного бюджету 107800000,00 грн.

Відповідно до умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» взяло на себе зобов`язання у строки, в порядку та на умовах, визначених договором, поставити замовнику спеціалізовані автомобілі швидкої медичної допомоги на базі DANGEL Jumper, тип С (спеціалізований санітарний транспорт (Тип С 4x4)) у кількості 49 одиниць, всього на суму 78400000,00 грн без ПДВ. Замовник зобов`язався прийняти товар та оплатити його в порядку та на умовах, визначених договором. Строк дії договору встановлено до 28.10.2022.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» своєчасно не поставило спеціалізований санітарний транспорт замовнику за договором. Станом на 28.10.2022 постачальник не здійснив поставки 49 одиниць автомобілів швидкої допомоги, чим порушив визначені за договором терміни поставки. У зв`язку з цим у замовника виникло право на нарахування неустойки згідно з розділом 9 договору.

Державне підприємство «Медичні закупівлі України» у спірних правовідносинах діє як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів) та є замовником товару (автомобілів швидкої допомоги) в обсязі та в межах видатків, що визначені Міністерством охорони здоров`я України (розпорядником бюджетних коштів вищого рівня).

Враховуючи викладене та порушення відповідачем зобов`язань з поставки санітарного транспорту екстреної медичної допомоги, оплата якого здійснювалась за кошти, які виділялись безпосередньо із загального фонду Державного бюджету України за бюджетною програмою 2301220, КЕКВ 3210, нараховані суми неустойки підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» безпосередньо до Державного бюджету України.

Позиція Міністерства охорони здоров`я України

Вважає заявлені позовні вимоги прокурора обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Позиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром»

Проти позову прокурора заперечує, з огляду на таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» вказує, що внаслідок виникнення ряду незалежних від нього обставин, спеціалізовані автомобілі екстреної (швидкої) медичної допомоги за договором не вдалось поставити вчасно, що пов`язано із веденням військових дій проти нашої країни, що є обставинами непереборної сили (форс-мажорними), що підтверджується офіційним листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, розповсюдженим щодо всіх без виключення підприємств, установ, організацій.

Крім того, через багатомісячну затримку в проведенні відповідних платежів органами Державної казначейської служби України, відповідач з незалежних та об`єктивних причин не мав можливості своєчасно укомплектувати автомобілі швидкої медичної допомоги та поставити їх відповідно до умов договору. Також це вплинуло і на закупівлю баз (шасі) для автомобілів швидкої медичної допомоги. Окрім цього, додатковою перешкодою у належному виконанні укладених договорів стали затримки поставки баз (шасі) для автомобілів швидкої медичної допомоги їх виробником концерном STELLANTIS.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» вживало усіх можливих заходів для виконання договору у визначений строк, а саме: закупило всі комплектуючі для виробництва АШМД, зберігло штат працівників в умовах війни та постійно вело переговори з концерном STELLANTIS щодо термінового забезпечення поставки необхідної кількості авто, однак відновлення поставок відбулось лише у жовтні 2022 року, що значно вплинуло на можливість відповідача виконати свої зобов`язання за договором.

Також відповідач вказує, що прокурор мав би право звертатись в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров`я України, якщо було б порушено порядок укладання договору або ж мало місце нецільове використання бюджетних коштів.

Проте, у цьому випадку, предметом позову є виключно стягнення штрафних санкцій за договором, які в жодному разі не є збитками в розумінні закону, а незначна прострочка поставки не завдає жодних збитків державі (доказів зворотного не надано).

Крім того, стягнення штрафних санкцій є виключною компетенцією Державного підприємства «Медзакупівлі України» і не може бути передана Міністерству охорони здоров`я України. Доводи прокурора про необхідність стягнення пені саме до Державного бюджету України, а не на рахунок третьої особи, є безпідставними. Та обставина, що грошові кошти, які відповідач отримав в рахунок оплати за договором, були виділені за рахунок капітальних трансфертів підприємствам (установам, організаціям) із загального фонду Державного бюджету України за бюджетною програмою 2301220 (КЕКВ 3210) не нівелюють умов договору, оскільки умови про сплату пені та штрафу можуть встановлюватись сторонами у договорі і сторони, скориставшись такою можливістю, визначили, що пеня та штраф за порушення строків поставки товару сплачується на рахунок третьої особи у справі.

Позиція Державного підприємства «Медичні закупівлі України»

Державне підприємство «Медичні закупівлі України» вказує, що посилання відповідача на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 як на підтвердження виникнення форс-мажорних обставин, які він обґрунтовує початком воєнних дій на території України, є необґрунтованими та безпідставними.

Так, пунктом 5 додаткової угоди № 7 від 23.08.2022 до договору Державне підприємство «Медзакупівлі України» і Товариство з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» дійшли згоди, що «Укладаючи цю Угоду Сторони розуміють та усвідомлюють, що на момент її підписання відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні із 24.02.2022 введений воєнний стан (строк дії воєнного стану може бути змінений та/або подовжений в будь-який час після укладання цієї Додаткової угоди). Таким чином, сторони усвідомлюють, що договір буде виконуватися протягом строку дії офіційно встановленого і визнаного воєнного стану, який не буде вважатися сторонами форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) у розумінні договору.».

У зв`язку з тим, що договір фінансувався з державного бюджету, пеня та штраф, що є предметом цього спору, є бюджетними коштами, доходами загального фонду Державного бюджету України, відтак, позов прокурора підлягає задоволенню.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки аргументам сторін та зважаючи на вимоги законодавства, суд дійшов таких висновків.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 07.07.2021 №1385 затверджено паспорт бюджетної програми на 2021 рік за КПКВК 2301220 КФКВК 0763 «Розвиток системи екстреної медичної допомоги та модернізація і оновлення матеріально-технічної бази закладів охорони здоров`я», за якою із загального фонду Державного бюджету України для закупівлі спеціалізованого санітарного транспорту для центрів екстреної медичної допомоги та медицини катастроф та закупівлі послуг, пов`язаних з поставками такого транспорту передбачено фінансування на суму 1357129,1 тис. грн.

Метою бюджетної програми визначено забезпечення вчасного, якісного та ефективного реагування на випадки невідкладних станів, одним із завдань забезпечення центрів екстреної медичної допомоги та медицини катастроф спеціалізованим санітарним транспортом екстреної медичної допомоги типів В та С.

Відповідно до інформації системи Prozorro на веб-порталі за посиланням https://prozorro.gov.ua/plan/UA-P-2021-08-10-010627-a ДП «Медичні закупівлі України» провело спрощену процедуру закупівлі за предметом спеціалізований санітарний транспорт (Тип С 4х4) ідентифікатор закупівлі № UA-2021-08-20-011225-a.

Зазначена закупівля проведена на виконання бюджетної програми «Розвиток системи екстреної медичної допомоги та модернізація і оновлення матеріально-технічної бази закладів охорони здоров`я» та постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2021 № 339 «Деякі питання розвитку системи екстреної медичної допомоги у 2021 році». Для проведення закупівлі спеціалізованого санітарного транспорту державному підприємству виділено з державного бюджету 107800000,00 грн.

Державне підприємство «Медзакупівлі України» як замовник і Товариство з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» як постачальник уклали договір про закупівлю від 28.09.2021 № 09/253-09/2021, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник бере на себе зобов`язання у строки, в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити замовнику спеціалізований санітарний транспорт екстреної медичної допомоги типу С як систему медичних виробів, допоміжних засобів до них та устаткування (Код згідно з УКТЗЕД 8703 32 19 00) ДК 021:2015 - 34110000- 1 легкові автомобілі (НК 024:2019 - 35988 Автомобільна швидка допомога) (далі за текстом - товар) (номер оголошення про проведення спрощеної закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель - ID: UA-2021-08-20-011225-а), а замовник бере на себе зобов`язання прийняти такий товар та оплатити його в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до пункту 1.2 договору найменування (номенклатура, асортимент) товару, обсяг та кількість товару, ціна за одиницю товару та загальна вартість товару вказується в Специфікації (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього договору.

Договір виконується в межах виконання бюджетної програми «Розвиток системи екстреної медичної допомоги та модернізація і оновлення матеріально-технічної бази закладів охорони здоров`я» та постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2021 № 339 «Деякі питання розвитку системи екстреної медичної допомоги у 2021 році» (пункт 1.4 договору).

Поставка товару здійснюється відповідно до Incoterms 2020. Поставка товару здійснюється на умовах DDP (пункти 2.1, 2.2 договору).

Адреса(-и) пункту(-ів) поставки товару (у межах переліку центрів екстреної медичної допомоги та медицини катастроф (далі кінцевий набувач)) визначаються замовником в заявці на поставку товару, складеної замовником за формою, встановленою у додатку № 2 до цього договору (далі за текстом заявка на поставку) (пункт 2.3 договору).

Право власності на товар переходить від постачальника до замовника після підписання уповноваженими представниками постачальника та кінцевого набувача, якому здійснено поставку товару, акту приймання-передачі транспортного засобу за формою, наведеною у додатку 6 до порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. №1388, акту огляду реалізованого транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1 до Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 р. №1200, та підписання сторонами видаткової накладної та/або Акту приймання Товару, згідно з Розділом 6 цього Договору (пункт 2.4 договору).

Підписанням акту приймання-передачі транспортного засобу за формою, наведеною у додатку 6 до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, та акту огляду реалізованого транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 11 до Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 № 1200, постачальник підтверджує факт поставки товару, а з моменту фактичного отримання товару та підписання між замовником та кінцевим набувачем видаткової накладної та/або акту приймання товару у кінцевого набувача виникає право власності на товар (підпункт 2.5.2 договору).

Валютою цього договору є національна валюта України гривня. Загальна ціна товару складає 78400000,00 грн без ПДВ. Ціна за одиницю товару вказується у Специфікації (додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього договору (пункт 3.1 договору).

Розрахунок здійснюється в безготівковій формі, шляхом перерахування замовником коштів на розрахунковий банківський рахунок постачальника, а у випадку здійснення передоплати замовником на небюджетний рахунок, відкритий постачальником в органах Державної казначейської служби України відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1070 «Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти», з подальшим використанням таких коштів на цілі, визначені додатковою угодою до цього договору (пункт 3.3 договору).

Оплата за партію поставленого товару за цим договором здійснюється протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту підписання відповідної видаткової накладної та/або акту приймання товару за місцем призначення, визначеним відповідно до пункту 2.3 цього договору, за умов відсутності будь-яких зауважень до товару з боку замовника. Замовником може проводитись попередня оплата з урахуванням положень бюджетного законодавства та нормативно-правових актів, що регулюють питання здійснення попередньої оплати (пункт 3.4, підпункт 3.4.1 договору).

Постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару за цим договором у строк, визначений замовником у заявці на поставку товару, направленій замовником постачальнику засобами електронної пошти у порядку, визначеному цим договором (пункт 4.1 договору).

Датою поставки товару за договором вважається дата підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної та/або акту приймання товару (пункт 4.6 договору).

Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором (підпункт 8.3.1 договору).

У разі порушення строку поставки, не передачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим договором) товару, прострочення усунення недоліків товару згідно з пунктами 6.3, 7.6, 7.9.3 цього договору, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка від ціни товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення або ціни не переданого (несвоєчасно переданого, повернутого) товару, за кожний день затримки передачі, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за договором, включаючи день виконання такого зобов`язання (пункт 9.2 договору).

Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від повного виконання зобов`язань за цим договором (пункт 9.7 договору).

Відповідно пункту 11.1 договору сторони встановили, що договір вважається укладеним і набирає чинності після підписання його сторонами та діє до 31.12.2021, а в частині виконання сторонами своїх зобов`язань, у тому числі в частині штрафних санкцій та поставки товару, до повного виконання.

Додатковими угодами від 22.10.2021 № 1, від 11.02.2022 № 2, від 28.02.2022 № 3, від 25.04.2022 № 4, від 28.06.2022 № 5, від 23.08.2022 № 6, від 21.10.2022 № 7, від 24.01.2023 № 8 до Договору строки його дії неодноразово змінювались.

Останнім строком дії договору сторонами визначено 28.10.2022.

Також за додатковою угодою № 7 до договору (у пункті 2) сторони домовилися про те, що постачальник зобов`язується використати одержану попередню оплату у строк до 28.10.2022 та у строк, визначений замовником у заявці на поставку товару, здійснити поставку товару за договором, що буде підтверджено підписанням сторонами відповідної видаткової накладної та/або акта приймання товару за місцем поставки, за умов відсутності будь-яких зауважень до товару з боку замовника.

Пунктом 4.1 договору сторонами визначено, що постачальник здійснить поставку товару за цим договором у строк, визначений замовником у заявці на поставку товару.

Так, на виконання Заявки на поставку № 1 від 01.10.2021, останнім днем виконання якої є 15.12.2021, товар поставлено.

На виконання Заявки на поставку № 1 (Уточнююча № 1) від 23.10.2021, останнім днем виконання якої є 14.02.2022, товар не поставлено.

На виконання Заявки на поставку № 1 (Уточнююча № 2) від 14.02.2022, останнім днем виконання якої є 28.02.2022, товар не поставлено.

На виконання Заявки на поставку № 1 (Уточнююча № 3) від 28.02.2022, останнім днем виконання якої є 30.03.2022, товар не поставлено.

На виконання Заявки на поставку № 1 (Уточнююча № 4) від 31.03.2022, останнім днем виконання якої є 13.05.2022, товар не поставлено.

На виконання Заявки на поставку № 1 (Уточнююча № 5) від 13.05.2022, останнім днем виконання якої є 24.06.2022, товар не поставлено.

На виконання Заявки на поставку № 1 (Уточнююча № 6) від 24.06.2022, останнім днем виконання якої є 25.07.2022, товар не поставлено.

На виконання Заявки на поставку № 1 (Уточнююча № 7) від 25.07.2022, останнім днем виконання якої є 23.08.2022, товар не поставлено.

На виконання Заявки на поставку № 1 (Уточнююча № 8) від 24.08.2022, останнім днем виконання якої є 30.09.2022, товар не поставлено.

На виконання Заявки на поставку № 1 (Уточнююча № 9) від 03.10.2022, останнім днем виконання якої є 14.10.2022, товар не поставлено.

На виконання Заявки на поставку № 1 (Уточнююча № 10) від 17.10.2022, останнім днем виконання якої є 28.10.2022, товар не поставлено.

Невиконання зобов`язання щодо поставки товару Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» у строки, встановлені відповідно до пункту 4.6 договору, також підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» від 18.01.2023 № 05 щодо неможливості поставки товару.

Так, останнім днем для поставки товару сторонами визначено 28.10.2022. Додатковою угодою № 8 від 24.01.2023 сторони дійшли згоди про дострокове розірвання договору з 24.01.2023 та узгодили, що постачальник не звільняється від сплати пені та штрафу, передбачених договором.

Офіс Генерального прокурора листом від 08.02.2024 № 15/1/1-11230вих-24 повідомив Міністерство охорони здоров`я України про існування порушення інтересів держави у зв`язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» як постачальником своїх договірних зобов`язань з поставки спеціалізованого санітарного транспорту та наявності підстав для стягнення штрафних санкцій у судовому порядку.

Зазначеним листом також витребувано відомості щодо вжитих і запланованих заходів із захисту порушених інтересів держави.

У відповіді від 18.03.2024 № 14-13/11856/2-24 Міністерство охорони здоров`я України повідомило Офіс Генерального прокурора, що відповідно до статуту Державного підприємства «Медичні закупівлі України» зазначене підприємство має право укладати договори, угоди, набувати майнових прав, виконувати обов`язки, нести відповідальність, здійснювати претензійну роботу, бути позивачем, відповідачем і третьою особою у суді відповідно до законодавства. Також за підпунктом 8 пункт 11 Загального положення про юридичну службу міністерства, іншого органу виконавчої влади, державного підприємства, установи та організації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2008 № 1040, саме юридична служба підприємства організовує претензійну роботу.

Звертаючись із позовом до суду, прокурор стверджує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» не поставив спеціалізований санітарний транспорт замовнику за договором. Станом на 28.10.2022 постачальник не здійснив поставки 49 одиниць автомобілів швидкої допомоги, чим порушив визначені за договором терміни поставки. У зв`язку з цим у замовника виникло право на нарахування неустойки згідно з розділом 9 договору.

На думку прокурора, зазначене, з урахуванням всіх обставин справи, дає підстави для притягнення до відповідальності Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» за невиконання обов`язків постачальника за договором.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд зазначає таке.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (стаття 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» і Державним підприємством «Медзакупівлі України» виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 Господарського кодексу України (чинного, на час спірних правовідносин), глави 54 Цивільного кодексу України (поставка, купівля-продаж).

Згідно з частинами першою, другою статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Приписами статті 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною першою статті 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною першою статті 664 Цивільного кодексу України визначено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як установив суд, остаточною датою поставки товару за договором про закупівлю від 28.09.2021 № 09/253-09/2021 є 28.10.2022.

Проте, як свідчать наявні у матеріалах справи видаткові накладні, що не заперечується відповідачем, відповідач не поставив третій особі 49 одиниць товару вартістю 78400000,00 грн у період з 29.10.2022 по 24.01.2023.

За змістом статей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини другої статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу

Частинами першою третьою статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

- за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов`язань, зазначених у частині другій цієї статті.

Наведені вище положення статей 230-231 Господарського кодексу України, статей 549, 551, 611 Цивільного кодексу України свідчать, що встановлення неустойки (штрафу, пені) віднесено до умов договору, які сторони, в межах встановлених законодавством, визначають на власний розсуд при укладенні договору.

Зазначене стосується і зобов`язань, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України, що має місце у цьому спорі, оскільки виконання зобов`язання з оплати відповідачу поставленого товару фінансувалося коштами державного бюджету за програмою за КПКВК 2301220.

При цьому, положення частини другої статті 231 Господарського кодексу України передбачають, що навіть у разі, якщо зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України, сторони можуть врегулювати сплату неустойки (пені, штрафу) у договорі іншим чином, ніж передбачено цією статтею Господарського кодексу України.

Пунктом 9.2 договору сторони встановили, що у разі порушення строку поставки, не передачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим договором) товару, прострочення усунення недоліків товару згідно із пунктами 6.3, 7.6, 7.9.3 цього договору постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка від ціни товару, строк поставки якого порушено, за кожен день прострочення або ціни не переданого (несвоєчасно переданого, повернутого) товару, за кожен день затримки передачі, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за договором, включаючи день виконання такого зобов`язання.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зазначеною нормою закріплено фундаментальний принцип обов`язковості договору, на якому базуються договірні правовідносини, тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати (схожий за змістом висновок міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17).

Відповідно до статті 167 Цивільного кодексу України держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом. Держава може створювати юридичні особи приватного права (підприємницькі товариства тощо), брати участь в їх діяльності на загальних підставах, якщо інше не встановлено законом.

За приписами пункту 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства України.

Згідно зі статтею 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже одним з ключових елементів цивільного права є автономія волі учасників цивільних відносин, а тому законодавець передбачив, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (частини друга, третя статті 6 Цивільного кодексу України).

Як виснував Верховний Суд у постанові від 11.01.2024 у справі № 916/1247/23, особи мають право вибору: використати існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на власний розсуд. Цивільний договір як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі учасників щодо врегулювання їхніх відносин згідно з розсудом і у межах, встановлених законом, тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін, індивідуальним регулятором їхньої поведінки.

Оскільки у пункті 9.2 договору сторони, керуючись принципом свободи договору, погодили умову про те, що у разі порушення строку поставки, не передачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим договором) товару постачальник сплачує саме замовнику пеню та штраф, у встановлених цим пунктом розмірах, то доводи прокурора про необхідність стягнення пені та штрафу до Державного бюджету України, а не на рахунок третьої особи, є безпідставними.

Та обставина, що грошові кошти, які Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» отримало в рахунок оплати за договором про закупівлю від 28.09.2021 № 09/253-09/2021, були виділені із загального фонду Державного бюджету України за бюджетною програмою 2301220 (КЕКВ 3210), не має правового значення для визначення стягувача спірних у справі штрафних санкцій, оскільки особливі умови договору про сплату пені та штрафу можуть встановлюватись сторонами у договорі, і сторони, скориставшись такою можливістю, визначили, що пеня і штраф за порушення строків поставки товару сплачується на рахунок Державного підприємства «Медичні закупівлі України».

Походження саме з Державного бюджету України грошових коштів, за рахунок яких було оплачено закупівлю товару, виділення таких коштів із державного бюджету, не є підставою для зміни умов господарського договору і не є підставою для стягнення, всупереч умовам договору, неустойки до Державного бюджету України.

Також суд не погоджується із викладеними у відповіді на відзив твердженнями прокурора про те, що нараховані суми пені підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» безпосередньо до Державного бюджету України відповідно до вимог пункту 23 частини другої статті 29 Бюджетного кодексу України.

Так, пунктом 23 частини другої зазначеної статті Бюджетного кодексу України передбачено зарахування до доходів загального фонду Державного бюджету України коштів від санкцій (штрафи, пеня тощо), що застосовуються відповідно до закону (крім штрафів, визначених пунктами 6-3, 6-4, 6-9, і 13-5 частини третьої цієї статті, пунктами 37-39 частини першої статті 64, пунктом 13 частини першої статті 64-1 та пунктами 26 і 27 частини першої статті 66 цього Кодексу).

Зазначена норма регулює зарахування до Державного бюджету України штрафів та пені, які застосовуються відповідно до закону, тобто мова йде про податкові, митні адміністративні правопорушення тощо, а не про пеню, сплата якої передбачається у договірних відносинах.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.07.2024 у справі № 909/532/23, від 09.08.2024 у справі № 917/1957/23, від 09.09.2024 у справі № 902/1372/23.

Зважаючи на те, що положення договору про закупівлю від 28.09.2021 № 09/253-09/2021 не передбачають сплату постачальником пені та штрафу за несвоєчасну поставку товару безпосередньо до Державного бюджету України, а належний стягувач цих штрафних санкцій - Державне підприємство «Медичні закупівлі України» є третьою особою у справі, а не позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Інші доводи та докази оцінені судом у сукупності з вищевикладеними та не наводяться у рішенні суду, позаяк не спростовують вказаних у рішенні висновків суду та не покладені судом в його основу.

За приписами статі 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору залишаються за прокуратурою.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. У задоволенні позову Заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров`я України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» про стягнення штрафних санкцій відмовити повністю.

2. Судові витрати прокуратури залишити за прокуратурою.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 22.01.2026.

Суддя С.О. Саванчук