Судді Верховного Суду Вронської Г.О.
у справі за касаційною скаргою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 (суддя Турчин С.О.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2025 (колегія суддів: Хрипун О.О., Коробенко Г.П., Михальська Ю.Б.)
на дії (бездіяльність) державного/приватного виконавця
у справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд)
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:
1) Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" (далі - ПАТ "Платинум Банк", Банк),
2) Національного банку України (далі - НБУ)
про солідарне стягнення 1 477 708 016,17 грн
ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Фонд звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про солідарне стягнення 1 477 708 016,17 грн.
2. Господарський суд міста Києва рішенням від 18.01.2023 у задоволенні позову Фонду відмовив повністю.
3. Північний апеляційний господарський суд постановою від 12.06.2023 рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 скасував та ухвалив нове про задоволення позову. Стягнув солідарно з відповідачів заподіяну ПАТ "Платинум Банк" та його кредиторам шкоду в розмірі 1 477 708 016,17 грн на користь Фонду.
4. Верховний Суд постановою від 18.03.2024 касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишив без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 залишив без змін.
5. Верховний Суд постановою від 28.10.2024 касаційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 залишив без змін.
7. 28 липня 2023 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислав Сергійович постановою ВП НОМЕР_2 наклав арешт на кошти боржника у межах суми звернення стягнення - 1 625 479 218,89 грн.
Короткий зміст скарги на дії (бездіяльність) виконавця та заперечення на неї
8. 11 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії (бездіяльність) державного/приватного виконавця, в якій просив суд:
- визнати неправомірною бездіяльність начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима Івана Сергійовича, яка полягає у не розгляді протягом встановленого законом строку заяви про зняття арешту з коштів на рахунку ІВАN НОМЕР_1 , відкритому в АТ "Ощадбанк", філії банку ГУ АТ "Ощадбанк" по м. Києву та Київській області, на який накладено арешт у виконавчому провадженні НОМЕР_2;
- визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича, яка полягає у не розгляді протягом встановленого законом строку заяви про зняття арешту з коштів на рахунку ІВАN НОМЕР_1 , відкритому в АТ "Ощадбанк", філії банку ГУ АТ "Ощадбанк" по м. Києву та Київській області, на який накладено арешт у виконавчому провадженні НОМЕР_2;
- зобов`язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича зняти арешт з коштів, які є пенсією ОСОБА_1 та знаходяться на рахунку ІВАN НОМЕР_1 , відкритому в АТ "Ощадбанк", філії банку ГУ АТ "Ощадбанк" по м. Києву та Київській області, який накладений постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владиславом Сергійовичем від 28.07.2023 у виконавчому провадженні НОМЕР_2.
9. В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначає, що на ім`я ОСОБА_1 відкритий рахунок ІВАN НОМЕР_1 в АТ "Ощадбанк", філії банку ГУ АТ "Ощадбанк" по м. Києву та Київській області, для отримання пенсійних виплат. Скаржник вказує, що 26.03.2025 направив начальнику відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Нещадиму І.С. та державному виконавцю - Берегових В.С. заяви від 24.03.2025 про зняття арешту з рахунку НОМЕР_1 в АТ "Ощадбанк", проте вони залишені адресатами без реагування.
10. Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України проти скарги заперечив, посилаючись на таке:
- під час примусового виконання виконавчого провадження НОМЕР_2, державним виконавцем винесено 28.07.2023 постанову про арешт коштів боржника, окрім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом;
- АТ "Ощадбанк" жодного разу не повідомляло державного виконавця, що рахунок НОМЕР_1 є рахунком зі спеціальним режимом використання, і арешт на нього не може бути накладений;
- з довідки АТ "Ощадбанк" від 05.07.2024 не вбачається, що банківський рахунок має спеціальний режим використання чи звернення стягнення на кошти, що знаходяться на рахунку, заборонено законом;
- державним виконавцем не виносилась постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
- відповідно до положень п.10-2 Перехідних та прикінцевих положень Закону "Про виконавче провадження" у виконавчому провадженні №72437968 державним виконавцем визначено поточний рахунок для здійснення видаткових операцій, відповідно скаржник має право користуватись коштами (пенсією) та здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року;
- за результатами розгляду заяв скаржника та його представника від 25.07.2024, від 10.04.2024 щодо зняття арешту з коштів боржника відділом надано відповідь листами від 29.08.2024 та від 15.05.2024;
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
11. Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.07.2025, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2025, задовольнив скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного/приватного виконавця; визнав неправомірною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С., яка полягає у не розгляді протягом встановленого законом строку заяви про зняття арешту з коштів на рахунку, відкритому в АТ "Ощадбанк", філії ГУ АТ "Ощадбанк" по м. Києву та Київській області, на який накладено арешт у виконавчому провадженні НОМЕР_2; визнав неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С., яка полягає у не розгляді протягом встановленого законом строку заяви про зняття арешту з коштів на рахунку, відкритому в АТ "Ощадбанк", філії ГУ АТ "Ощадбанк" по м. Києву та Київській області, на який накладено арешт у виконавчому провадженні НОМЕР_2; зобов`язав головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. зняти арешт з коштів, які є пенсією ОСОБА_1 та знаходяться на рахунку, відкритому в АТ "Ощадбанк", філії ГУ АТ "Ощадбанк" по м. Києву та Київській області, який накладений постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. від 28.07.2023 у виконавчому провадженні НОМЕР_2.
12. Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані, зокрема, таким:
- з огляду на приписи розд.XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону "Про виконавче провадження" в період дії воєнного стану з пенсійного рахунку боржника - громадянина України не можуть бути списані кошти, отримані боржником як пенсія, при примусовому виконанні судових рішень, які не пов`язані зі стягнення аліментів, відшкодуванням шкоди заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення; такий правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 19.02.2025 у справі №910/8436/23;
- державний виконавець вчинив дії зі списання пенсійних коштів боржника у період дії встановленої законом заборони (тимчасового припинення) звернення стягнення на пенсію боржника, що є порушенням п.10-2 розд.XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону "Про виконавче провадження";
- докази того, що списані державним виконавцем з рахунку боржника НОМЕР_1 грошові кошти є іншим видом доходу боржника, ніж пенсія, на які можливо було звернути стягнення у період дії воєнного стану в Україні, в матеріалах справи відсутні;
- виконавець в порушення п.1 ч.4 ст.59 Закону "Про виконавче провадження" не зняв арешту з грошових коштів, які є пенсійними коштами на рахунку НОМЕР_1 в АТ "Ощадбанк";
- за відсутності доказів розгляду заяви скаржника, з урахуванням того, що останній заперечує факт отримання відповіді від органу державної виконавчої служби, та не зняття арешту з коштів у встановлений ч.2 ст.59 Закону "Про виконавче провадження" та п.16 розд.VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) строк, обґрунтованими є доводи скаржника про бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень та державного виконавця, а також наявність підстав для зняття арешту з коштів, які є пенсією ОСОБА_1 ;
- у виконавчому провадженні №72437968 рахунок НОМЕР_1 визначено державним виконавцем як поточний рахунок для здійснення видаткових операцій, відповідно скаржник має право користуватись коштами (пенсією) та здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року;
- згідно із наявних у матеріалах справи банківських виписок з рахунку НОМЕР_1 та як зазначено самим боржником, останньому здійснювалась видача готівки за рахунок пенсійних коштів в межах суми, встановленої в пп.1 п.10-2 розд.XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону "Про виконавче провадження";
- з огляду на те, грошові кошти на рахунку боржника НОМЕР_1 є пенсійними коштами, на які заборонено звертати стягнення у період дії воєнного стану в Україні положення пп.1 п.10-2 розд.XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону "Про виконавче провадження" є не застосовними у цьому випадку.
Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та стислий виклад позиції інших учасників справи
13. 22 вересня 2025 року відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент) через систему Електронний суд звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2025, у якій просить їх скасувати та передати справу на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
14. Департамент у касаційній скарзі зазначає, що ухвалюючи рішення про зняття арешту з коштів боржника, суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, а саме ч.3 ст.52, ч.4 ст.59, пп.3 п.10-2 розд.XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону "Про виконавче провадження" (посилається на положення п.1 ч.2 ст.287 ГПК та висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 19.02.2025 у справі №910/8436/23).
15. Також скаржник вказує, що ухвалюючи оскаржувані рішення суди попередніх інстанцій порушили основоположні процесуальні принципи змагальності та повного дослідження доказів, передбачені статтями 13, 74, 86 ГПК; суди першої та апеляційної інстанцій належним чином не дослідили виписку з банківської установи, подану скаржником до матеріалів справи; суд апеляційної інстанції не дослідив та не надав належної оцінки доказам, що підтверджують факт направлення відповіді на звернення, зокрема копії конверта, а також доказам внесення відповідної відповіді до Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) (посилається на положення п.4 ч.2 ст.287 ГПК, п.1 ч.3 ст.310 ГПК).
16. 17 листопада 2025 року надійшов відзив Фонду, в якому Фонд просить задовольнити касаційну скаргу та вказує таке:
- виконавець вчинив дії у відповідності до частин 1 та 2 ст.56 Закону "Про виконавче провадження";
- на виконання вимог ч.4 ст.56 Закону "Про виконавче провадження" головний державний виконавець направив на адресу AT "Ощадбанк" постанову від 28.07.2023 про арешт коштів боржника, яка без будь-яких зауважень виконана фінансовою установою;
- поточний рахунок боржника ОСОБА_1 НОМЕР_1 , відкритий в AT "Ощадбанк", не є спеціальним рахунком у розумінні законодавства, а кошти, що на ньому обліковуються, не мають спеціального правового режиму використання.
17. 18 листопада 2025 року від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення на касаційну скаргу, подані в межах строку на подання відзиву, у яких він просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.
Зміст на мотиви окремої думки
19. Суди попередніх інстанцій, з якими погодився Верховний Суд у постанові від 04.12.2025 у цій справі, мотивували свої рішення тим, що державний виконавець, списуючи кошти з рахунку НОМЕР_1 в АТ "Ощадбанк", діяв з порушенням приписів пункту 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону "Про виконавче провадження"; а не здійснивши зняття арешту з коштів на вказаному рахунку порушив пункт 1 частини 4 статті 59 Закону "Про виконавче провадження".
20. Я не погоджуюся з вказаними висновками судів з огляду на таке.
21. Порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника визначено розділом ІХ Закону "Про виконавче провадження", у частині 3 статті 68 якого вказано, що про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
22. У справі, що розглядається, відсутні відомості про винесення державним виконавцем постанови про звернення стягнення на пенсію боржника та надсилання її для виконання відповідній установі, яка виплачує боржнику пенсію.
23. Натомість державним виконавцем накладено арешт на кошти на рахунках ОСОБА_1, зокрема на кошти на рахунку НОМЕР_1 в АТ "Ощадбанк".
24. За твердженням ОСОБА_1 адвокатом Дуднік Л.О. в його інтересах були направлені заяви про зняття арешту з розрахункового рахунку НОМЕР_1 , оскільки він призначений для отримання пенсії. Залишення вказаних заяв без реагування стало підставою для оскарження бездіяльності державного виконавця та начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України.
25. У скарзі на дії (бездіяльність) державного/приватного виконавця, поданій до Господарського суду міста Києва, ОСОБА_1 просив:
1. Визнати неправомірною бездіяльність начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С., яка полягає у не розгляді протягом встановленого законом строку заяви про зняття арешту з коштів на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ "Ощадбанк", філії ГУ АТ "Ощадбанк" по м. Києву та Київській області, на який накладено арешт у виконавчому провадженні НОМЕР_2;
2. Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С., яка полягає у не розгляді протягом встановленого законом строку заяви про зняття арешту з коштів на вказаному рахунку;
3. Зобов`язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з коштів, які є пенсією ОСОБА_1 та знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ "Ощадбанк", філії ГУ АТ "Ощадбанк" по м. Києву та Київській області, який накладений постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 28 липня 2023 року у виконавчому провадженні НОМЕР_2.
26. Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.07.2025, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2025, скаргу ОСОБА_1 задовольнив.
28. Посилаючись на пункт 4 частини 2 статті 287 ГПК України Скаржник стверджує, що суди попередніх інстанцій у цій справі не дослідили зібраних у справі доказів, зокрема доказів, що підтверджують факт направлення відповіді на звернення: копії конверта, а також докази внесення відповідної відповіді до Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП). Скаржник стверджує, що таке порушення унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.
29. Водночас матеріали справи містять копії відповідей начальника відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо результатів розгляду звернення, адресованих адвокату заявника Дуднік Л.О., та копію поштового конверта з довідкою про повернення поштового відправлення за закінченням терміну зберігання, що були подані Скаржником до суду першої інстанції (т.1, а.с.103-108, 157-161) та додані Скаржником до апеляційної скарги (т.2, а.с. 17-19).
30. З постанови суду апеляційної інстанції не вбачається, що суд дослідив вказані докази та надав їм оцінку.
31. Вказані Скаржником у касаційній скарзі докази безпосередньо стосуються факту наявності чи відсутності бездіяльності державного виконавця, і встановлення цих обставин має ключове значення для ухвалення рішення стосовно вимог 1 і 2 скарги ОСОБА_1 щодо бездіяльності, яка полягає, за твердженням самого заявника, у не розгляді протягом встановленого законом строку його заяви.
32. Крім того, відповідно до частини 4 статті 59 Закону "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
33. Водночас з оскаржуваних судових рішень не вбачається, що суди попередніх інстанцій надали оцінку доводам та доказам Скаржника щодо режиму рахунку ОСОБА_1 , на який накладено арешт, який за доводами Скаржника, не є рахунком зі спеціальним режимом використання.
34. Скаржник у касаційній скарзі вказує, що зазначений рахунок НОМЕР_1 в АТ "Ощадбанк" не є пенсійним рахунком, а як вбачається з заяви №511825211/250723, що міститься в матеріалах справи, рахунок НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 , є поточним рахунком, тобто не є рахунком зі спеціальним режимом використання, та призначений для отримання коштів з різних джерел.
35. Також, за доводами Скаржника, постановою державного виконавця було накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
36. Судами попередніх інстанцій не надано оцінки твердженням Скаржника та не досліджено постанову державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника, в частині того, що арешт не було накладено на кошти, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
37. В цьому контексті висновки судів попередніх інстанцій у цій справі про те, що державний виконавець вчинив дії зі списання пенсійних коштів боржника у період дії встановленої законом заборони, на мою думку, є передчасними та необґрунтованими. Судами попередніх інстанцій не встановлено, що АТ "Ощадбанк" повідомляв виконавця про цільове призначення рахунку НОМЕР_1 , або про те, що на цьому рахунку перебувають кошти, звернення стягнення на які заборонено законом, або повертав постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на рахунку, який є спеціальним.
38. Відповідно до частини 3 статті 52 Закону "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
39. Така сама позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2022 у справі №756/8815/20, де зазначено:
"70. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII).
71. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".
72. Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України "Про виконавче провадження")."
40. Також недослідженою залишилася та обставина, що банк виконав арешт та списання пенсійних коштів з рахунку НОМЕР_1 всупереч прямій вказівці, яка міститься в постанові державного виконавця про накладення арешту, про те, що цією постановою накладається арешт на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках, крім коштів, звернення стягнення на які заборонено законом.
41. Вказані обставини мають вирішальне значення для висновку про наявність чи відсутність порушень чинного законодавства у діях/бездіяльності державного виконавця, а відтак для ухвалення законного та обґрунтованого рішення по суті скарги. Без їх встановлення неможливо стверджувати, що рішення судів попередніх інстанцій у цій справі ухвалені з дотриманням норм матеріального права та без порушень норм процесуального права.
42. Враховуючи викладене, вважаю підставними аргументи Скаржника про те, що суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, та неправильно застосували норми матеріального права, а саме частини 3 статті 52, частини 4 статті 59, підпункту 3 пункту 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону "Про виконавче провадження".
43. На мою думку, висновки судів попередніх інстанцій щодо вимог скарги на бездіяльність державного виконавця у цій справі є передчасними та необґрунтованими, оскільки судами допущені процесуальні порушення щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, як окремо кожного, так і в сукупності, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення цього спору, та не надано оцінки доречним та важливим доводам Скаржника, які мають значення для правильного застосування норм матеріального права.
44. Відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості з`ясувати дійсні обставини справи перешкоджає прийняттю рішення по суті справи, тому, на мою думку, постановлені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі підлягали скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Суддя Г. Вронська