ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м.Черкаси Справа № 925/337/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання Буднік А.М., у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна компанія "Укренерго", м.Київ, вул.Симона Петлюри,25

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут", м.Черкаси, вул.Благовісна,166

про стягнення обтяжень заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії в сумі 1778587,85 грн,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Салівон В.І. адвокат за довіреністю, в режимі ВКЗ;

від відповідача: Борисов Д.В. - за довіреністю.

Приватне акціонерне товариство "Національна компанія "Укренерго" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 №0479-02024-ПП в сумі 302723577,06 грн, зокрема: 300944989,21 грн основного боргу, 683588,62 грн інфляційних втрат, 1094999,23 грн 3% річних, та відшкодування судових витрат.

Ухвалами суду: від 07.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження; від 24.06.2025 прийнято заяву позивача від 12.05.2025 (вх.суду №7418/25 від 12.05.2025) про зменшення позовних вимог, постановлено надалі розглядати справу з вимогами позивача до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 №0479-02024-ПП в сумі 1778587,85 грн (зокрема: 683588,62 грн інфляційних втрат та 1094999,23 грн 3% річних); від 07.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судове засідання 28.08.2025; від 28.08.2025 проведення судового засідання відкладено на 22.09.2025 (судове засідання з розгляду справи не розпочато).

Проведення судового засідання з 22.09.2025 відкладено на 30.10.2025.

Проголошення рішення було призначено на 19.11.2025, але в зв`язку з масованою повітряною тривогою в Україні та по м. Черкаси проведення судового засідання відкладено на 10.12.2025.

За результатами судового розгляду 10.12.2025 судом проголошено та приєднано до справи вступну та резолютивну частину судового рішення відповідно до приписів ст.ст.233, 240 ГПК України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

01.01.2024 між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (позивач, оператор системи передачі енергії, кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" (відповідач, користувач послугою, боржник) був укладений договір про надання послуги з передачі електричної енергії №0479-02024-ПП (а.с.19-36).

Даний договір є публічним, укладається шляхом підписання відповідачем заяви- приєднання до Договору - з дотриманням вимог ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України та Кодексу системи передачі (затвердженого постановою НКРЕЕКП №309 від 14.03.2018).

Відповідно до п.2.1. договору Оператор системи передачі (ОСП, позивач) безперервно надає послугу з передач електричної енергії, а користувач послугою (відповідач) приймає цю послугу та розраховується за неї на умовах Договору.

Згідно Державного класифікатори продукції та послуг (ДК 016:2010) надана за Договором послуга має код 35.12.

Для проведення розрахунків на умовах договору використовується плановий та фактичний обсяги послуг п.4.1-5.1 договору.

Плановий та фактичний обсяг послуг з передачі електроенергії в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу ХІ Кодексу системи передачі на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експерту/імпорту електричної енергії.

Планова та фактична вартість послуги з передачі електричної енергії визначається на підставі діючого тарифу на момент надання послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується ПДВ відповідно до законодавства України.

Тариф на послугу з передачі електроенергії встановлюється НКРЕЕКП та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті.

Розрахунковим періодом за договором є один календарний місяці п.п.6.1, 6.2, 6.4 договору.

Користувач послуги здійснює поетапну оплату планової вартості послуги подекадно:

- 1 платіж до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;

- 2 платіж до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;

- 3 платіж до 8 числа місяці, наступного за розрахунковим періодом в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.

Користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Коригування вартості та обсягів наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.

Оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано коригування до акту приймання-передачі послуги.

На виконання умов договору протягом грудня 2024 року лютого 2025 року позивачем надано, а відповідачем отримано послугу на загальну суму 300944989,21 грн. Відповідач до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (березень 2025 року) заборгованість не сплатив, прострочивши грошове зобов`язання. На суму простроченого боргу відповідачеві нараховані до стягнення інфляційні втрати та 3% річних.

Ухилення відповідача ТОВ "Черкасиенергозбут" від проведення розрахунків за отримані послуги за період грудень 2024 року - лютий 2025 року стало підставою та причиною звернення ПрАТ "НАК "Укренерго" в Господарський суд Черкаської області із позовом до ТОВ "Черкасиенергозбут" про стягнення 300944989,21 грн заборгованості, 683588,62 грн інфляційних втрат та 1094999,23 грн 3% річних за неналежне виконання грошових зобов`язань по договору з передачі електричної енергії від 01.01.2024 №0479-02024-ПП - за період з грудня 2024 року по лютий 2025 року.

Ухвалою суду від 24.06.2025 прийнято заяву позивача від 12.05.2025 (вх.суду №7418/25 від 12.05.2025) про зменшення позовних вимог, постановлено надалі розглядати справу з вимогами позивача до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 №0479-02024-ПП в сумі 1778587,85 грн (зокрема: 683588,62 грн інфляційних втрат та 1094999,23 грн 3% річних), а також про відшкодування судових витрат.

Відповідач вимоги заперечив та просить в позові відмовити з мотивів необґрунтованості, безпідставності та недоведеності порушення права позивача, оскільки позивачем наведено хибний розрахунок вимоги обтяжень боргу - щодо періодів нарахування, неврахування робочих та святкових днів, несвоєчасний розрахунок кінцевих споживачів за поставлену та спожиту ними електроенергію, діючий та продовжуваний воєнний стан в державі, заборона припинення постачання електроенергії населенню та виконання відповідачем спеціальних обов`язків енергозабезпечення у воюючій державі. Подано письмовий відзив на позов та контррозрахунок вимоги.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до положень постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням режиму воєнного стану та ймовірності повітряної тривоги в місті Черкаси у Господарському суді Черкаської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Суд відзначає, що у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується "процесуальна" справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) "Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece" від 06.07.2010 №54111/07).

Статус сторін в процесі.

Позивач та відповідач (на момент спірних відносин) є самостійними юридичними особами, з присвоєнням ідентифікаційного коду та внесенням даних в ЄДРПОУ, суб`єктами господарювання на ринку України з постачання та споживання електричної енергії.

Місце проведення господарської діяльності сторін станом на 2024-2025 рік відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст.93 Цивільного кодексу України.

Застосування норм права до спірних відносин.

Відносини постачання та споживання електричної енергії в Україні, відносини між надавачем (постачальником) послуги та кінцевим отримувачем послуги в Україні врегульовані приписами ЦК та ГК України, Законами України "Про ринок електричної енергії", "Про альтернативні джерела енергії", "Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу", "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", "Про природні монополії", "Про захист економічної конкуренції", "Про охорону навколишнього природного середовища", міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановою НКРЕЕКП від 14.03.2018 №312 про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), Кодексом системи передачі (затвердженого постановою НКРЕЕКП №309 від 14.03.2018), а також умовами Типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії (непобутовий споживач).

Предмет спору визначив позивач. Предметом спору у справі є стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, заявлених у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням відповідачем виконання грошового зобов`язання за договором від 01.01.2024 №0479-02024-ПП на загальну суму 1778587,85 грн.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що кореспондується із положеннями ст.173 Господарського кодексу України.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина друга ст.509 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, 01.01.2024 між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (позивач, оператор системи передачі енергії, кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" (відповідач, користувач послугою, боржник) був укладений договір про надання послуги з передачі електричної енергії №0479-02024-ПП (а.с.19-36).

Укладений між сторонами договір приєднання до умов надання послуг з передачі електричної енергії постачальником універсальних послуг охоплюється приписами гл.63 ЦК України як різновид договору послуги з елементами транспортування (електричної енергії як різновид товару) замкнутими електричними мережами.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах письмового двостороннього строкового консенсуального оплатного договору надання послуг з транспортування електричної енергії споживачу; договір з грудня 2024 року по лютий 2025 року не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним, не розірваний сторонами та є дійсним на момент спірних правовідносин, а отже вказаний правочин є правомірним, законним та таким, що породжує взаємні права та обов`язкові до виконання зобов`язання. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (приписи ст.204 Цивільного кодексу України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Даний договір є публічним, укладається шляхом підписання відповідачем заяви- приєднання до Договору - з дотриманням вимог ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України та Кодексу системи передачі (затвердженого постановою НКРЕЕКП №309 від 14.03.2018).

Відповідно до п.2.1. договору Оператор системи передачі (ОСП, позивач) безперервно надає послугу з передач електричної енергії, а користувач послугою (відповідач) приймає цю послугу та розраховується за неї на умовах Договору.

Згідно Державного класифікатори продукції та послуг (ДК 016:2010) надана за Договором послуга має код 35.12.

Для проведення розрахунків на умовах договору використовується плановий та фактичний обсяги послуг п.4.1-5.1 договору.

Плановий та фактичний обсяг послуг з передачі електроенергії в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу ХІ Кодексу системи передачі на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експерту/імпорту електричної енергії.

Планова та фактична вартість послуги з передачі електричної енергії визначається на підставі діючого тарифу на момент надання послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується ПДВ відповідно до законодавства України.

Тариф на послугу з передачі електроенергії встановлюється НКРЕЕКП та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті.

Розрахунковим періодом за договором є один календарний місяці п.п.6.1, 6.2, 6.4 договору.

Користувач послуги здійснює поетапну оплату планової вартості послуги подекадно:

- 1 платіж до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;

- 2 платіж до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;

- 3 платіж до 8 числа місяці, наступного за розрахунковим періодом в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.

Користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Коригування вартості та обсягів наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.

Оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано коригування до акту приймання-передачі послуги.

На виконання умов договору протягом грудня 2024 року лютого 2025 року позивачем надано, а відповідачем отримано послугу на загальну суму 300944989,21 грн. Відповідач до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (березень 2025 року) заборгованість не сплатив, прострочивши грошове зобов`язання. На суму простроченого боргу відповідачеві нараховані до стягнення інфляційні втрати та 3% річних.

Ухилення відповідача ТОВ "Черкасиенергозбут" від проведення розрахунків за отримані послуги за період грудень 2024 року - лютий 2025 року стало підставою та причиною звернення ПрАТ "НАК "Укренерго" в Господарський суд Черкаської області із позовом до ТОВ "Черкасиенергозбут" про стягнення 300944989,21 грн заборгованості, 683588,62 грн інфляційних втрат та 1094999,23 грн 3% річних за неналежне виконання грошових зобов`язань по договору з передачі електричної енергії від 01.01.2024 №0479-02024-ПП - за період з грудня 2024 року по лютий 2025 року.

Ухвалою суду від 24.06.2025 прийнято заяву позивача від 12.05.2025 (вх.суду №7418/25 від 12.05.2025) про зменшення позовних вимог, постановлено надалі розглядати справу з вимогами позивача до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 №0479-02024-ПП в сумі 1778587,85 грн (зокрема: 683588,62 грн інфляційних втрат та 1094999,23 грн 3% річних), а також про відшкодування судових витрат.

Відповідно до норм Цивільного кодексу України:

ст.3. Загальними засадами цивільного законодавства є: /../ 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність;

ч.1 ст.11. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини /.../;

ч.2 ст.16. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

ч.1 ст.524. Зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні;

ст.533. Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях;

ст.534. 1. У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу;

ст.535. 1. У разі збільшення встановленого законом неоподатковуваного мінімуму доходів громадян сума, що виплачується за грошовим зобов`язанням фізичній особі (на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, за договором довічного утримання (догляду) та в інших випадках, встановлених договором або законом), пропорційно збільшується;

ст.625. 1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне та несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором від 01.01.2024 за період грудня 2024-лютого 2025 в сумі 300944989,21 грн, у зв`язку з чим просить стягнути з останнього 683588,62 грн інфляційних втрат та 1094999,23 грн 3% річних за період з 19.12.2024 до 15.03.2025 (а.с.82).

З огляду на зазначене суд, встановив, що:

договір про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 №0479-02024-ПП, неналежне виконання якого відповідачем стало підставою для звернення позивача в суд із позовом, не є спірним і станом на час розгляду даної справи є виконаним в частині сплати основного боргу 300 944 989,21 грн за спірний період грудня 2024 року - лютого 2025 року;

сплата трьох відсотків річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлено договором або законом), так само, як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) від знецінення за користування коштами, належними до сплати кредиторові;

кредитор вправі вимагати, в тому числі, в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

Суд, перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат (а.с.82), на вказані позивачем суми та періоди за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон", встановив, що останні є неправильними (контррозрахунок вимоги, 117-118)

При розрахунку інфляційних втрат позивачем допущена суто математична помилка і вірною сумою стягнення є 682588,62 грн інфляційних втрат (з різницею в 1000 грн) за період нарахування з 19.12.2024 по 16.03.2025 з ура званням встановлених індексів інфляції в державі за спірний період.

Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача 682588,62 грн інфляційних втрат та 1094999,23 грн 3% річних за період з 19.12.2024 до 16.03.2025 підлягає до задоволення.

В решті вимог належить відмовити за необґрунтованістю, безпідставністю та недоведеністю.

Оскільки проценти та інфляційні втрати, передбачені ст.625 ЦК України, не є штрафними санкціями, позивачем враховуються календарні дні для їх нарахування (прострочення виконання), у суду відсутні правові підстави для їх зменшення, а відповідач не надав доказів активного вчинення дій на зменшення чи відвернення збитків кредитора. Відтак, доводи відповідача, викладені у відзиві від 17.04.2025 (вх.суду №5996/25 від 17.04.2025, а.с.96-118), про наявність підстав для зменшення судом річних та інфляційних втрат, - суд відхиляє.

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання доказів про проведення повного розрахунку.

Суд при прийнятті рішення також враховує та розділяє правові висновки, викладені в Постанові КЦС ВС від 21.08.2024 №462/7300/20 (61-3945св24): виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності, розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: "PLACUIT IN OMNIBUS REBUS PRAECIPUUM ESSE IUSTITIAE AEQUITATISQUE QUAM STRICTI IURIUS RATIONEM" яка означає "у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права". Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляд кожної конкретної справи.

Суд враховує правові висновки постанови КЦС ВС від 23.10.2024 у справі №753/25081/21 (61-8693св), що цивільна справа має бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів а також правдивості твердження заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу ст.9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

За вказаних обставин позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Належить стягнути з відповідача на корись позивача 682588,62 грн інфляційних втрат та 1094999,23 грн 3% річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 19.12.2024 до 16.03.2025.

В решті вимог належить відмовити з мотивів необґрунтованості, недоведеності та безпідставності.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно задоволених вимог - 21331,05 грн.

Належить повернути позивачеві з державного бюджету 826508,95 грн судового збору, сплаченого по платіжній інструкції №АУ-2213 від 28.03.2025.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" (м.Черкаси, вул.Благовісна,166, , номер рахунку в банку невідомий)

на користь Приватного акціонерного товариства "Національна компанія "Укренерго" (м.Київ, вул.Симона Петлюри,25, , номер рахунку в банку невідомий)

682588,62 грн інфляційних втрат, 1094999,23 грн 3% річних (всього 1777587,85 грн. боргу) та 21331,05 грн відшкодування судових витрат

В решті вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути з Державного бюджету на користь позивача Приватного акціонерного товариства "Національна компанія "Укренерго" (м.Київ, вул.Симона Петлюри,25, , номер рахунку в банку невідомий)

826508,95 грн судового збору (847840 грн - 21331,05 грн).

Оригінал платіжної інструкції №АУ-2213 від 28.03.2025 на суму 847840 грн залишити в матеріалах справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 01.01.2026

Суддя Г.М.Скиба