ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 Справа № 917/1808/24

м. Полтава

за позовною заявою Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" вул.Шота Руставелі, 9А, м.Київ, 01601

до Карлівської міської ради вул.Полтавський шлях,85, м.Карлівка, Полтавський район, Полтавська область, 39500

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя Солодюк О.В.

Секретар судового засідання Олефір О.І.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Розглядається позовна заява Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" до Карлівської міської ради про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою від 28.10.2024 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 28.11.2024 на 09:45 год.

14.11.2024 (вхід. № 15375) від відповідача Карлівської міської ради надійшов відзив на позовну заяву.

26.11.2024 (вхід. № 15926) від позивача до матеріалів справи надійшла відповідь на відзив.

26.11.2024 (вхід. № 15968) від позивача до матеріалів справи надійшла заява про уточнення позовних вимог.

27.11.2024 (вхід. №16092) від відповідача до матеріалів справи надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Подані учасниками справи відзив, відповідь на відзив долучені судом до матеріалів справи та будуть враховані при винесенні рішення у справі.

Ухвалою від 28.11.2024 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав розгляд справи на 04.02.2025 на 10:10 год.

Ухвалою від 04.02.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 08.04.2025 на 10:00 год. в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 08.04.2025 суд оголосив перерву в розгляді справи до 27.02.2025 до 15:00 год.

В судовому засіданні 27.02.2025 суд оголосив перерву в розгляді справи до 22.07.2025 до 14:00 год. в режимі відеоконференції.

21.07.2025 (вхід. № 9629) від позивача до матеріалів справи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 22.07.2025 суд відклав розгляд справи на 21.10.2025 на 13:00 год.

Ухвалою від 01.08.2025 суд виправив описку у п. 1 резолютивної частини ухвали від 22.07.2025, зазначивши дату та час судового засідання "21.10.2025 на 15:00 год.

19.08.2025 (вхід. № 10766) від позивача до матеріалів справи надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи технічного звіту та поновлення строку на його подання.

21.10.2025 (вхід. № 13562) від позивача до матеріалів справи надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи кольорової копії листа від 16.07.2024 №376 з схемою та технічний звіт.

В судовому засіданні 21.10.2025 суд задовольнив вищезазначені клопотання позивача та долучив докази до справи, оголосив перерву в судовому засіданні до 11.12.2025 до 12:00 год.

11.12.2025 (вхід. № 16034) від позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд розгляд справи проводити без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Судом були з`ясовані обставини справи та досліджено наявні в матеріалах справи докази.

В судовому засіданні 11.12.2025 суд виніс рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено.

У постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (далі - ДП «Ліси України» або Позивач) перебувають землі державного лісового фонду, зокрема квартал 87 Карлівського лісництва філії «Полтавське лісове господарство» ДП «Ліси України» (далі - Філія).

29.07.2024 у ході моніторингу стану використання земель державного лісового фонду було виявлено, що частина земельної ділянки лісового фонду в межах кварталу 87 Карлівського лісництва поза волею власника - держави, оскільки розпорядником земель не приймалося рішення про вилучення зазначеної земельної ділянки з постійного користування ДП «Новосанжарський лісгосп» (правонаступник - ДП «Ліси України»), без згоди постійного лісокористувача, вибула у чуже незаконне володіння та зареєстрована з кадастровим номером :00:001:1137.

31.07.2024 отримавши інформацію з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:1137 знаходиться у власності Карлівської міської ради, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид використання - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна (далі - інформація), номер інформаційної довідки 395850389 від 20.09.2024, зазначена ділянка зареєстрована на підставі рішення органу місцевого самоврядування, другого засідання третьої сесії восьмого скликання, серія та номер: б/н, виданий 12.03.2021, видавник: Карлівська міська рада, Акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність, серія та номер б/н, виданий 27.01.2021, видавник: Голова комісії з ліквідації начальник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області; наказ про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність серія та номер: 31-ОТГ, виданий 27.01.2021, видавник Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № витягу НВ-024 від 18.10.2024, встановлено, що площа земельної ділянка з кадастровим номером :00:001:1137, становить 13,9409 га. Інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки - «Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель» 11.06.2019; орган який зареєстрував земельну ділянку відділ у Карлівському районі Міжрайонного управління у Карлівському та Машівському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області. Дата державної реєстрації 25.07.2019.

Водночас Державне підприємство «Харківська державна лісовпорядна експедиція» ВО «Укрдержліспроект» листом від 16.07.2024 №376 у відповідь на запит щодо накладення меж земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1137 на землі лісового фонду Карлівського лісництва повідомила, що згідно матеріалів лісовпорядкування 2017 зазначена земельна ділянка знаходиться в межах кварталу 87 Карлівського лісництва філії «Полтавське лісове господарство» ДП «Ліси України», площа перетину меж земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1137 з межами кварталу 87 Карлівського лісництва філії «Полтавське лісове господарство» ДП «Ліси України» становить 7,6004 га з загальної площі ділянки 13,9409 га, про що свідчить схема розташування земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1137 відносно земель лісогосподарського призначення філії «Полтавське лісове господарство» ДП «Ліси України».

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, який було викладено у постановах від 13.11.2019 у справі №361/6826/16 та від 06.07.2022 у справі № 372/1688/17, відомості щодо розташування земель лісового фонду, надані ВО «Укрдержліспроект», як єдиним на території України суб`єктом, що виконує лісовпорядні роботи, є належними, оскільки об`єднання володіє інформацією про лісовпорядкування.

Розпорядженням Карлівської районної державної адміністрації Полтавської області від 12.04.2004 № 213 «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки Новосанжарському держлісгоспу» було надано дозвіл Новосанжарському держлісгоспу Полтавського державного лісогосподарського об`єднання «Полтаваліс» на розробку проекту відведення земельної ділянки для створення захисних лісових насаджень і ведення лісового господарства площею 20 га із земель запасу Карлівської райдержадміністрації на території Попівської сільської ради.

На підставі зазначеного розпорядження, у 2004 році було розроблено «Проект землеустрою щодо відведення земельних ДЛГО «Полтаваліс» для ведення лісового господарства із земель державної власності на території Попівської сільської ради Карлівського району Полтавської області». Розпорядженням Карлівської районної державної адміністрації від 07.12.2004 №582 «Про надання у постійне користування Новосанжарському держлісгоспу земельної ділянки на території Попівської сільської ради», було затверджено проект відведення земельної ділянки та надано у постійне користування Новосанжарському держлісгоспу ДЛГО «Полтаваліс» земельну ділянку загальною площею 20,0 га для ведення лісового господарства із земель державної власності за рахунок пасовищ на території «Попівської сільської ради, яким фактично Карлівська районна державна адміністрація передала зазначену земельну ділянку у постійне користування, до складу якої входить і спірна земельна ділянка.

Відповідно до довідки «Про присвоєння кадастрового номера земельній ділянці», виданої начальником Карлівського районного відділу земельних ресурсів від 06.12.2004, переданій земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :00:001:0665, відомості про який, згідно даних державного земельного кадастру, не відображаються.

В подальшому спірна земельна ділянка, була включена до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування.

Так, згідно Планшету №2 лісовпорядкування 2006 року Карлівського лісництва ДП «Новосанжарський лісгосп», спірна земельна ділянка знаходиться у кварталі 87 Карлівського лісництва ДП «Новосанжарський лісгосп».

У 2017 року було проведено актуалізацію даних, відповідно до Планшету №3 лісовпорядкування 2017 року зазначена вище земельна ділянка знаходиться у кварталі 87 Карлівського лісництва ДП «Новосанжарський лісгосп».

Згідно проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Новосанжарський лісгосп» Карлівське лісництво, таксаційний опис, поквартальні підсумки, 2018 року по кварталу 87 Карлівського лісництва ДП «Новосанжарський лісгосп», земельна ділянка обліковується як інші захисні ліси, на якій зростають лісові культури вік яких наразі 20 років. Зазначені матеріали лісовпорядкування були затверджені Протоколом технічної наради за підсумками польових робіт з базового лісовпорядкування в державних лісогосподарських підприємствах Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України від 20.12.2017 та Протоколом другої лісовпорядної наради від 24 липня 2018 року з розгляду основних положень проекту організації і розвитку лісового господарства ДП «Новосанжарське лісове господарство» Полтавської області.

Наразі спірна земельна ділянка перебуває у постійному користуванні ДП «Ліси України» в порядку правонаступництва.

На підставі наказу Міністерства лісового господарства України від 18.11.1991 р. №133 «Про організацію структури управління лісовим господарством України» та Приказу генерального директора об`єднання «Полтаваліс» № 126 «Про організаційну структуру управління лісовим господарством області» було ліквідовано Полтавське обласне виробниче лісогосподарське об`єднання «Полтаваліс» та підприємства, які йому підпорядковувались, зокрема Полтавський лісгоспзаг. Наказом було встановлено, що правоприємником ліквідованого Полтавського обласного виробничого лісогосподарського об`єднання «Полтаваліс» є Полтавське державне лісогосподарське об`єднання «Полтаваліс», а ліквідованих лісгоспзагів і ЛМС - відповідні державні лісогосподарські підприємства/держлісгоспи, зокрема, Н. Санжарський держлісгосп.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи від 18.12.1998 р. зареєстровано Новосанжарське державне лісогосподарське підприємства , яке в процесі діяльності було перейменоване на Державне підприємство «Новосанжарське лісове господарство».

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Державне підприємство «Новосанжарське лісове господарство» () припинено шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного підприємства «Полтавське лісове господарство» ().

Наразі згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань правонаступником Державного підприємства «Полтавське лісове господарство» є ДП «Ліси України», що також підтверджується пунктом 1.4.25 Статуту ДП «Ліси України». Наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 04.01.2023 №205 «Про закріплення майна за філією «Полтавське лісове господарство» все майно права та обов`язки які передані за передавальним актом ДП «Полтавський лісгосп» закріплені за Філією «Полтавське лісове господарство» ДП «Ліси України».

Позивач зазначає, що частина земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1137 накладається на квартал 87 Карлівського лісництва, (площа перетину земельної ділянки 7,6004 га) знаходиться у постійному користуванні лісогосподарського підприємства з 2004 року, на сьогодні це ДП «Ліси України.

Землі лісогосподарського призначення, які на підставі розпорядження Карлівської районної державної адміністрації від 07.12.2004 №582 «Про надання у постійне користування Новосанжарському держлісгоспу земельної ділянки на території Попівської сільської ради» та матеріалів лісовпорядкування знаходяться у постійному користуванні ДП «Ліси України» і належать до державної власності, поза волею власника та законного землекористувача вибули з його володіння, та в супереч закону були зареєстровані за відповідачем на праві комунальної власності зі зміною цільового призначення.

До цього часу право постійного користування ніким не скасовувалось та не оскаржувалось, а тому наразі ДП «Ліси України» є єдиним законним постійним користувачем спірної земельної ділянки, право на яку в даний час порушено. Дозволу на вилучення даної земельної ділянки постійний лісокористувач не надавав.

Погодження на вилучення вказаних земель лісогосподарського призначення постійним лісокористувачем не надавалось, та відповідні рішення органів державної влади про зміну цільового призначення земель лісогосподарського призначення для не лісогосподарських потреб не приймались.

Отже, на думку позивача, відповідачем, в порушення статті 20 ЗК України, зареєстровано право власності на землі лісогосподарського призначення площею 7,6004 га.

Відповідач обґрунтовує правомірність набуття права на спірну земельну ділянку, посилаючись на Указ Президента України від 15.10.2020 №449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», постанову Кабінету Міністрів України» від 16.11.2020 №1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад», якими встановлено обов`язок Держгеокадасту формувати земельні ділянки шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності та в подальшому передавати сформовані земельні ділянки у комунальну власність.

На виконання вищезазначених нормативних актів, Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області прийнято наказ від 27.01.2021 № 31 - ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», яким передано Карлівській міській раді Полтавського району (Карлівського району) Полтавської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 353,2190 га, в тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:1137 площею 13,9409 га, відповідно до Акту приймання - передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 27.01.2021.

В п. 2 Наказу №31-ОТГ вказано, що право власності на земельні ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Разом із тим, відповідач вказує, що якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір із посиланням на зазначену норму ЦК України).

Відповідно до наявної в матеріалах справи інформації із Державного реєстру речових прав вбачається, що право комунальної власності на земельну ділянку кадастровим номером :00:001:1137 площею 13,9409 га зареєстровано 11.06.2019. У зв`язку із чим, як зазначає відповідач, строк позовної давності встановлено до 11.06.2022.

При прийнятті рішення судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають природні ресурси, які залучені в господарський обіг, так і невикористані в народному господарстві в даний період земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ.

Статтею 7 Лісового кодексу України визначено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Відповідно до статті 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

Статтею 2 Лісового кодексу України встановлено, що лісові відносини - суспільні відносини, які стосуються володіння, користування та розпоряджання лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства. Об`єктом лісових відносин є лісовий фонд України та окремі лісові ділянки.

Згідно з частиною 1 статті 5 Лісового кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги.

Статтею 1 Лісового кодексу України встановлено, що земельна лісова ділянка - земельна ділянка лісового фонду України з визначеними межами, яка надається або вилучається у землекористувача чи власника земельної ділянки для ведення лісового господарства або інших суспільних потреб відповідно до земельного законодавства.

Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом (статті 57 Земельного кодексу України). Зокрема, земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (далі - ДП «Ліси України» або Позивач) перебувають землі державного лісового фонду, зокрема квартал 87 Карлівського лісництва філії «Полтавське лісове господарство» ДП «Ліси України» (далі - Філія).

Спірна земельна ділянка перебуває у постійному користуванні ДП «Ліси України» в порядку правонаступництва, що підтверджується описаними вище доказами, які містяться в матеріалах справи.

У ході моніторингу стану використання земель державного лісового фонду було виявлено, що частина земельної ділянки лісового фонду в межах кварталу 87 Карлівського лісництва поза волею власника - держави, оскільки розпорядником земель не приймалося рішення про вилучення зазначеної земельної ділянки з постійного користування ДП «Новосанжарський лісгосп» (правонаступник ДП «Ліси України»), без згоди постійного лісокористувача, вибула у чуже незаконне володіння та зареєстрована з кадастровим номером :00:001:1137.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:1137 знаходиться у власності Карлівської міської ради, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид використання - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам).

Згідно Планшету №2 лісовпорядкування 2006 року Карлівського лісництва ДП «Новосанжарський лісгосп», спірна земельна ділянка знаходиться у кварталі 87 Карлівського лісництва ДП «Новосанжарський лісгосп».

Відповідно до Планшету №3 лісовпорядкування 2017 року зазначена вище земельна ділянка знаходиться у кварталі 87 Карлівського лісництва ДП «Новосанжарський лісгосп».

Згідно проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Новосанжарський лісгосп» Карлівське лісництво, таксаційний опис, поквартальні підсумки, 2018 року по кварталу 87 Карлівського лісництва ДП «Новосанжарський лісгосп», земельна ділянка обліковується як інші захисні ліси, на якій зростають лісові культури вік яких наразі 20 років.

Зазначені матеріали лісовпорядкування були затверджені Протоколом технічної наради за підсумками польових робіт з базового лісовпорядкування в державних лісогосподарських підприємствах Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України від 20.12.2017 та Протоколом другої лісовпорядної наради від 24 липня 2018 року з розгляду основних положень проекту організації і розвитку лісового господарства ДП «Новосанжарське лісове господарство» Полтавської області.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 1 січня 2027 року, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу.

Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами.

Відповідно до частини 2 статті 117 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

Пунктом 58 Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин, серія та номер: 1423-ІХ, виданого 28.04.2021, доповнено розділ Х Перехідні положення ЗК України пунктом 24, в якому передбачено, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук).

Частина земельної ділянки лісового фонду в межах кварталу 87 Карлівського лісництва поза волею власника - держави без згоди постійного лісокористувача, вибула у чуже незаконне володіння та зареєстрована з кадастровим номером :00:001:1137.

Як вже зазначалось, розпорядником земель не приймалося рішення про вилучення зазначеної земельної ділянки з постійного користування ДП «Новосанжарський лісгосп» (правонаступник - ДП «Ліси України»).

Оскільки спірна земельна ділянка частково відноситься до земель лісогосподарського призначення, то відповідно до положень статей 20, 83, 122, 141, 142, 149 ЗК України наявні підстави для задоволення позовних вимог та витребування на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» () частини земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1137, площею 7,6004 га, що знаходиться в межах кварталу 87 Карлівського лісництва та належить на праві власності Карлівській міській раді, що є належним способом захисту порушеного права позивача.

Щодо заявленого відповідачем строку позовної давності суд зазначає наступне.

Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 257 цього Кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із змінами і доповненнями, якою встановлено з 12.03.2020 на усій території України карантин.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-1, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023.

Поряд з цим, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 р. № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 р. № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

З огляду на викладене, враховуючи строки початку перебігу позовної давності та продовження законом строків позовної давності на строк дії карантину та воєнного стану в Україні, суд дійшов до висновку, що строк звернення до суду з цими вимогами позивачем не пропущено.

Згідно з частин 1, 2, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частина 1 статті 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (статті 76-79 ГПК України).

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232 - 233, 237 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Витребувати на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" () частину земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1137, площею 7,6004 га, що знаходиться в межах кварталу 87 Карлівського лісництва та належить на праві власності Карлівській міській раді ().

3. Стягнути з Карлівської міської ради (вул. Полтавський шлях,85, м. Карлівка, Полтавський район, Полтавська область, 39500, ) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (вул. Шота Руставелі, 9А, м.Київ, 01601, ) витрати на сплату судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя Солодюк О.В.