ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2025 р. Справа№ 910/1707/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Нечасний О.Л.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 08.12.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2025 (повний текст підписано 04.08.2025)

у справі №910/1707/25 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Далгакиран компресор Україна»

про стягнення 1026000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Далгакиран компресор Україна» про стягнення 1026000,00 грн штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив зобов`язання щодо поставки товару за договором поставки №23/2008-МТР від 19.09.2023 (далі - Договір). За твердженням позивача, прострочення становить понад 30 днів, що, за умовами Договору, є підставою для покладення на відповідача відповідальності у вигляді 10% штрафу від вартості непоставленого в строк товару.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.06.2025 у справі №910/1707/25 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Далгакиран компресор Україна» (вул. М. Тимошенка, 9, м. Київ, 04212, код 33399780) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (пров. Несторівський, 3-5, м. Київ, 04053, код 00135390) 513000,00 грн, 6156,00 грн судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Задовольняючи позов частково, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач виконав обов`язок з передачі товару 26 та 27 лютого 2024 року, тобто прострочення склало менше 30 днів, а штраф, відповідно до пункту 7.1 Договору, за недотримання строку поставки становить 5% від вартості непоставленого в строк товару, що становить лише 513000,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач 22.08.2025 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у позові та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги в частині (513 000,00 грн.) задовольнити.

Апелянт вважає, що судом під час прийняття рішення невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, а також безпідставно позбавлено позивача захисту його порушених прав.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного.

Апелянт не погоджується з висновками суду про те, що оскільки 130 денний строк поставки товару відповідно до умов договору спливає 27.01.2024 року, який є вихідним днем, останнім днем строку поставки є 29.01.2024 року.

Скаржник зазначає, що товар не було поставлено відповідно до погоджених сторонами умов договору, а прострочення термінів поставки товару складає 30 і більше календарних днів, що судом першої інстанції не було досліджено належним чином та помилково застосовано положення ст.254 ЦК України всупереч правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 11.03.2024 у справі №922/1813/23.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2025 апеляційну скаргу позивача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1707/25.

Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2025 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/1707/25.

Матеріали справи №910/1707/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2025 у справі №910/1707/25 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2025 у справі №910/1707/25. Розгляд справи призначено на 27.10.2025.

В судовому засіданні 27.10.2025 приймав участь представник позивача, надав пояснення по справі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини його неявки суду невідомі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 оголошено перерву у справі №910/1707/25 на 08.12.2025.

Під час апеляційного провадження до справи від відповідача отримано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній повністю спростовує доводи апеллянта, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

У відповіді на відзив представник позивача підтримав доводи своєї апеляційної скарги.

Явка представників сторін

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 08.12.2025 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив апеляційну скаргу задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 08.12.2025 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 08.12.2025 відповідно до ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

19 вересня 2023 року, за результатами проведення відкритих торгів, Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (покупець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Далгакиран компресор Україна» (постачальник) уклали договір поставки № 23/2008-МТР (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця у погоджені сторонами строки градирню вентиляторну 2-х секційна 2НМР 14х14 протиточного типу відповідно до коду ДК 021:2015:31140000-9 градирні (градирні вентиляторні) лот №1 - 31140000-9 градирні (градирні вентиляторні 2-х секційні протиточні) (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар.

Номенклатура, кількість, ціна, умови гарантії, а також строк, місце та умови поставки товару визначені у специфікації, яка підписується уповноваженими представниками сторін, що є додатком № 1 до Договору та є його невід`ємною частиною (п. 2.1 Договору).

Пунктом 4.2 Договору встановлено, що розрахунок за товар здійснюється протягом 30 календарних днів з дати підписання уповноваженими представниками сторін відповідної видаткової накладної або акту приймання-передачі товару за кількістю та якістю (після зняття усіх зауважень) по кожній окремій партії товару у разі партійної поставки.

Порядок постачання є предметом регулювання розділу 5 Договору.

За п. 5.3 цього розділу Договору приймання товару покупцем (в тому числі кожної частини/партії товару) підтверджується шляхом підписання уповноваженими представниками сторін відповідної (-их) видаткової (их) накладної (-их) та акту (-ів) приймання-передачі товару за кількістю та якістю (після зняття усіх зауважень).

Датою поставки товару та моментом отримання покупцем товару від постачальника вважається дата підписання сторонами відповідних видаткових накладних та/або актів приймання-передачі товару за кількістю та якістю (після зняття всіх зауважень) (п. 5.4 Договору).

Згідно з п. 5.6 Договору у разі виявлення при прийомі товару відхилень від вимог щодо кількості та/або якості та/або комплектності покупець негайно, але не пізніше 3-ох робочих днів, повідомляє про це постачальника.

Відповідно до п. 5.8 Договору постачальник разом з товаром (в тому числі на кожну частину/партію товару) зобов`язується передати покупцю такі документи (перелік документів є орієнтовним та залежить від умов поставки):

- документи, які підтверджують якість кожного виду товару - оригінали або копії, що завірені підписом керівника та печаткою (у разі її застосування) постачальника - в день отримання товару за місцем поставки;

- товарно-транспортну накладну або інший рівнозначний транспортний документ - оригінал, що передається в день отримання товару;

- документ, що підтверджує гарантійні зобов`язання постачальника - оригінал, що передається в день отримання товару;

- видаткову накладну та акт приймання-передачі товару - оригінал, що передається в день отримання товару.

У додатку № 1 (специфікації) та додатку № 2 (інформація про технічні, якісні характеристики товару) сторони погодили такі умови: поставка 3 шт градирень вентиляторних 2-х секційних 2НМР 14х14 протиточного типу загальною вартістю 10260000,00 грн; строк поставки товару 130 календарних днів з дати підписання договору; умови поставки - DDP склад покупця (Україна, Івано-Франківська обл., Долинський район, м. Долина, вул. Підлівче, буд. 63); перелік супровідних документів, що надаються під час поставки товару.

З огляду на умови Договору, місцевий господарський суд дійшов висновку про обов`язок відповідача поставити товар до 29.01.2024, враховуючи, що 130 денний строк спливає 27.01.2024, який є вихідним днем, тому останнім днем строку поставки є 29.01.2024.

Покупець змінив місце поставки товару зі складу в м. Долина на склади: - ДГПЗ «Долинського ГПЗ» в с. Пнів, Надвірнянського району Івано-Франківської області та - ДГПЗ у Бориславському регіоні в м. Борислав Львівської області.

Відповідно до акту приймання-передачі продукції (товарів) за кількістю та якістю №90/1511 відповідач 26.02.2024 поставив на склад ДГПЗ у Бериславському регіоні (структурний підрозділ позивача) 1 (одну) градирню вентиляторну 2-х секційну 2НМР 14х14 протиточного типу загальною вартістю 285000,00 грн. У акті зазначено, що сертифікат відповідності UA.276.314.01-23 від 10.11.2023 до 09.11.2024, технічний паспорт, інструкція з використання є в наявності в електронному варіанті (електронні копії). Позивач прийняв товар за кількістю та якістю. Зауваження позивача, що відображені у акті, стосувались відсутності оригіналів або завірених копій паспорту, інструкції з експлуатації, сертифікату відповідності на градирню, сертифікат відповідності на матеріал зрошувачів, опис технології очищення.

У цей же день (26.02.2024) сторони підписали видаткову накладну № 1341 від 26.02.2024. Видаткова накладна підписана без зауважень.

07 березня 2024 року у акті № 90/1511 зроблено запис, що зауваження зняті через надання постачальником пакету документів.

27.02.2024 позивач на складі ДГПЗ «Долинський ГПЗ» здійснив приймання за кількістю та якістю 2 (двох) градирень вентиляторних 2-х секційних 2НМР 14х14 протиточного типу загальною вартістю 6840000,00 грн, яке було оформлено актом приймання-передачі продукції (товарів) за кількістю та якістю № 90/1509 від 27.02.2024. У акті зазначено, що вантаж на склад прибув 26.02.2024, зауваження щодо кількості та якості відсутні. Також комісія встановила відсутність паспорту, інструкції з експлуатації, сертифікату відповідності на градирню, сертифікату відповідності на матеріал зрошувачів, опису технології очищення та обслуговування. Зауваження були зняті 29.02.2024.

У цей же день (29.02.2024) позивач підписав видаткову накладну № 1257 від 26.02.2024.

Відповідно до пункту 7.1 Договору при недотриманні постачальником строків поставки постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 5% від вартості непоставленого в строк товару за прострочення до 30 днів та 10% - за прострочення 30 днів і більше.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла наступних висновків.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 Цивільного кодексу України).

Предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому (частина перша статті 656 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Аналіз статей 669, 671, 673, 682 Цивільного кодексу України свідчить про те, що предмет договору купівлі-продажу (поставки), зокрема майно (товар), характеризується певними критеріями (ознаками), встановленими у договорі: кількістю, асортиментом, якістю, комплектністю.

Отже, товар має відповідати вимогам щодо асортименту, комплектності, кількості та якості, тари та (або) упаковки товару у відповідності до умов договору, і тільки в цьому випадку вважається, що продавець належним чином виконав свій обов`язок щодо передачі товару у власність.

За ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Момент виконання обов`язку продавця передати товар є предметом регулювання ст.664 Цивільного кодексу України, відповідно до цієї норми обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

За умовами п. 5.4 Договору, Датою поставки товару та моментом отримання покупцем товару від постачальника є дата підписання сторонами відповідних видаткових накладних та/або актів приймання-передачі товару за кількістю та якістю. З огляду на це, оскільки товар характеризується певними критеріями (ознаками), встановленими у договорі: кількістю, асортиментом, якістю, комплектністю, відсутність зауважень щодо цих критеріїв свідчить про виконання відповідачем обов`язку з постачання в момент прийняття товару позивачем.

Документи не є предметом постачання і Договором не передбачено, що виконання відповідачем обов`язку передати товар є моментом передачі документів, що стосуються товару.

Невиконання обов`язку з передання приналежностей товару та документів, що його стосуються, тягне правові наслідки, встановлені ст. 666 ЦК України. Так, зокрема, покупець у цьому випадку може встановити розумний строк для їх передання або ж відмовитись від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Місцевим господарським судом встановлено виконання відповідачем свого обов`язку з передачі товару 26 та 27 лютого 2024 року.

Виходчи з умов укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку про обов`язок відповідача поставити товар до 29.01.2024, враховуючи, що 130 денний строк спливає 27.01.2024, який є вихідним днем, тому останнім днем строку поставки є 29.01.2024.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого господарського суду виходячи з наступного.

Згідно приписів частин 1-3 статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до частини 1 статті 255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ст. 254 ЦК України).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, на яку посилається апелянт, та яка викладена у постанові від 12.08.2025 у справі № 925/1160/24, правила статті 254 ЦК України не поширюються на договірні правовідносини сторін, коли ними у свободі договору (стаття 627 ЦК) досягнуто домовленості про призначення кінцевої календарної дати виконання зобов`язання за договором, з огляду на норми частини першої статті 530 ЦК, яка визначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); статті 629 ЦК, відповідно до якої договір є обов`язковим для виконання сторонами, а також принцип належного виконання зобов`язань, який полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Таким чином поняття "термін виконання зобов`язання" і "строк виконання зобов`язання", які охарактеризовані у статті 530 ЦК України, як і поняття "строк" і "термін" не є тотожніми, а тому якщо у договорі зобов`язання щодо поставки визначено у строк (а не календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати), то положення частини 5 статті 254 ЦК України підлягають застосуванню.

З огляду на викладене, оскільки умовами укладеного між сторонами договору (додаток 2) передбачено строк поставки товару 130 календарних днів, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що останнім днем строку поставки є 29.01.2024 року.

Оскільки прострочення поставки товару склало менше 30 днів, а штраф, відповідно до пункту 7.1 Договору, за недотримання строку поставки становить 5% від вартості непоставленого в строк товару, судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовні вимоги в частині стягнення лише 513 000,00 грн.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б дійти висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.

Доводи та міркування скаржника під час апеляційного перегляду прийнятого у справі рішення взяті судом до уваги у тій мірі, в якій вони узгоджуються з викладеним у мотивувальній частині постанови, однак не спростовують та не впливають на прийняття рішення у даному спорі, належно оцінені та обгрунтовано відхилені під час судового розгляду та апеляційного перегляду у справі, внаслідок чого у задоволенні апеляційної скарги позивача належить відмовити.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, доводи позивача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про часткове задоволення позову.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2025 у справі №910/1707/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2025 у справі №910/1707/25 залишити без змін.

3.Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство «Укрнафта».

4. Матеріали справи №910/1707/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 12.03.2026.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

А.О. Мальченко