ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 Справа № 914/1875/16(914/3372/25)

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман»
до відповідача-1:Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України
до відповідача-2:ОСОБА_1
про:визнання дій протиправними та стягнення 91530 грн. 10 коп. незаконно стягнутих коштів
в межах справи:№ 914/1875/16
про банкрутство:Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман»

Суддя Цікало А. І.

За участю секретаря Андріюк В. М.

Представники:

Позивача:Солдаткін І. В. - ліквідатор
Відповідача-1:Осипова О. В. - старший державний виконавець
Відповідача-2:ОСОБА_1

03.11.2025 р. на розгляд Господарського суду Львівської області за вх. № 3752 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман» до відповідача-1 Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, до відповідача-2 ОСОБА_1 , в якому позивач просить:

1) визнати протиправними дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Осипової Олени Вячеславівни щодо відкриття, ведення та виконання виконавчого провадження № НОМЕР_1 стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман» після визнання його банкрутом;

2) стягнути солідарно з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та ОСОБА_1 на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман» 91530,10 грн. незаконно стягнутих коштів.

Позов обґрунтовано тим, що державним виконавцем у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 всупереч дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, списано (стягнуто) з рахунку банкрута кошти в сумі 91530,10 грн. Отже, такі дії державного виконавця є неправомірним, а незаконно стягнуті кошти підлягають поверненню до ліквідаційної маси банкрута.

Ухвалою суду від 07.11.2025 р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман» до відповідача-1 Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, до відповідача-2 ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та стягнення 91530 грн. 10 коп. незаконно стягнутих коштів залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

12.11.2025 р. до суду за вх. № 30273/25 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви до якої додано докази сплати судового збору.

Ухвалою суду від 17.11.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 914/1875/16(914/3372/25); постановлено справу № 914/1875/16(914/3372/25) розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в межах справи № 914/1875/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман»; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 09.12.2025 р.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, суд встановив наступне:

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа № 914/1875/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман», провадження в якій порушено ухвалою суду від 26.07.2016 р. Вказана справа перебуває на стадії ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман», введеної постановою суду від 28.07.2016 р. Обов`язки ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман» виконує арбітражний керуючий Солдаткін Ігор В`ячеславович, призначений ухвалою суду від 07.12.2023 р.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.10.2024 р. у справі № 914/1875/16(914/348/24) задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман» до ОСОБА_1 про витребування нерухомого майна. Витребувано у ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман» нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, загальною площею 90,2 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , РНОРМ 1. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман» 30734 грн. 81 коп. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2025 р. рішення Господарського суду Львівської області від 18.10.2024 р. у справі № 914/1875/16(914/348/24) залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 14.08.2025 р. задоволено касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2025 р. та рішення Господарського суду Львівської області від 18.10.2024 р. у справі № 914/1875/16(914/348/24) скасовано. Ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Гетьман» на користь ОСОБА_1 35064 грн. 97 коп. судового збору за подання апеляційної скарги та 46753 грн. 30 коп. судового збору за подання касаційної скарги. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Гетьман» на користь ОСОБА_2 35064 грн. 97 коп. судового збору за подання апеляційної скарги та 46753 грн. 30 коп. судового збору за подання касаційної скарги.

На виконання вказаної постанови Верховного Суду, Господарським судом Львівської області видано наказ від 10.09.2025 р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Гетьман» на користь ОСОБА_1 35064 грн. 97 коп. судового збору за подання апеляційної скарги та 46753 грн. 30 коп. судового збору за подання касаційної скарги, а також наказ від 10.09.2025 р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Гетьман» на користь ОСОБА_2 35064 грн. 97 коп. судового збору за подання апеляційної скарги та 46753 грн. 30 коп. судового збору за подання касаційної скарги

14.10.2025 р. ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10.09.2025 р. у справі № 914/1875/16(914/348/24) про стягнення з ТзОВ фірма «Гетьман» на користь ОСОБА_1 35064 грн. 97 коп. судового збору за подання апеляційної скарги та 46753 грн. 30 коп. судового збору за подання касаційної скарги.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ Осиповою О. В. від 17.10.2025 р. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10.09.2025 р. у справі № 914/1875/16(914/348/24) про стягнення з ТзОВ фірма «Гетьман» на користь ОСОБА_1 35064 грн. 97 коп. судового збору за подання апеляційної скарги та 46753 грн. 30 коп. судового збору за подання касаційної скарги.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ Осиповою О. В. від 17.10.2025 р. ВП № НОМЕР_1 про арешт майна боржника, накладено арешт на майно, що належить ТзОВ фірма «Гетьман» в межах суми звернення стягнення.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ Осиповою О. В. від 17.10.2025 р. ВП № НОМЕР_1 про арешт коштів боржника, накладено арешт на грошові кошти, що належать ТзОВ фірма «Гетьман» межах суми звернення стягнення.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ Осиповою О. В. від 17.10.2025 р. ВП № НОМЕР_1 про стягнення виконавчого збору, стягнуто з ТзОВ фірма «Гетьман» виконавчий збір у розмірі 8181,83 грн.

Ліквідатор ТзОВ фірма «Гетьман» арбітражний керуючий Солдаткін І. В. звернувся до Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ із вимогою від 21.10.2025р. № 01-20/1302 в якій просив скасувати постанови від 17.10.2025 р. ВП № НОМЕР_1 про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника, а виконавче провадження № НОМЕР_1 зупинити.

22.10.2025 р. з рахунку ТзОВ фірма «Гетьман» списано (стягнуто) кошти у розмірі 91530,10 грн. з призначенням платежу: «п/і СЕП № 11889437 від 21.10.25 р. стягнення; за ВП № НОМЕР_1; наказ № 914/1875/16 вид. 10.09.2025; видав Г/с Львів.обл.».

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ Осиповою О. В. від 23.10.2025 р. ВП № НОМЕР_1 про зняття арешту з коштів, знято арешт з усіх рахунків, що належать ТзОВ фірма «Гетьман».

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ Осиповою О. В. від 24.10.2025 р. ВП № НОМЕР_1 про закінчення виконавчого провадження, закінчено виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10.09.2025 р. у справі № 914/1875/16(914/348/24) про стягнення з ТзОВ фірма «Гетьман» на користь ОСОБА_1 35064 грн. 97 коп. судового збору за подання апеляційної скарги та 46753 грн. 30 коп. судового збору за подання касаційної скарги на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Позивач стверджує, що дії державного виконавця в межах вказаного виконавчого провадження є протиправними, оскільки виконавець зобов`язаний був зупинити виконавче провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» та не мав законних підстав для накладення арешту на майно та кошти боржника в силу приписів ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства. Отже, на думку позивача, державним виконавцем протиправно стягнуто з боржника кошти у розмірі 91530,10 грн., а тому такі кошти повинні бути повернуті позивачу відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення)- сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.07.2016 р. порушено провадження у справі № 914/1875/16 про банкрутство ТзОВ фірми «Гетьман». Постановою Господарського суду Львівської області від 28.07.2016 р. у справі № 914/1875/16 ТзОВ фірму «Гетьман» визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом.

У даному випадку, вимоги ОСОБА_1 до ТзОВ фірми «Гетьман» виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство ТзОВ фірми «Гетьман», а отже у виконавця були відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження, оскільки на вимогу ОСОБА_1 не поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом.

Банкрутство за своєю природою є особливим правовим механізмом врегулювання відносин між неплатоспроможним боржником та його кредиторами, правове регулювання якого регламентовано законодавством про банкрутство, яке визначає особливості провадження у справах про банкрутство, тобто є спеціальними у застосуванні при розгляді цих справ. Після відкриття провадження у справі про банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі. Щодо боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, норми законодавства про банкрутство мають пріоритет у застосуванні у порівнянні з іншими нормами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, з моменту відкриття провадження у справі, зокрема, пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі; пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених цим Кодексом; арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Отже, у державного виконавця були відсутні законні підстави для накладення арешту на майно та кошти, що належать ТзОВ фірмі «Гетьман».

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття майна, статтю 1212 ЦК України можна застосувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена.

У даному випадку, кошти, стягнення яких є предметом спору, отримані ОСОБА_1 під час примусового виконання судового рішення. Отже, ОСОБА_1 на законній підставі отримав кошти, стягнення яких є предметом даного спору. Така підстава на час розгляду справи не відпала.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на викладене, враховуючи те, що ОСОБА_1 отримано кошти від позивача за наслідками примусового виконання судового рішення, яке постановлено після відкриття провадження у справі про банкрутство позивача, у державного виконавця були відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», а отже відсутні правові підстави вважати, що ОСОБА_1 набуті такі кошти без достатньої правової підстави чи підстава їх набуття відпала, а тому позовні вимоги в частині стягнення 91530,10 грн. задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання протиправними дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, оскільки позивачем не доведено порушення державним виконавцем вимог закону при відкритті такого виконавчого провадження.

Позовні вимоги в частині визнання протиправними дій державного виконавця щодо накладення арешту на майно та кошти позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки такі арешти накладені державним виконавцем в супереч вимог ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, якою встановлено, що з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, не допускається накладення арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута.

Щодо судового збору.

Відповідно до платіжної інструкції № 20 від 12.11.2025 р., за подання даної позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4844,80 грн., а саме: 2422,40 грн. - за позовну вимогу немайнового характеру (визнання дій протиправними) та 2422,40 грн. - за позовну вимогу майнового характеру (стягнення 91530,10 грн. незаконно стягнутих коштів).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У зв`язку з частковим задоволенням позову, судовий збір, сплачений позивачем за позовну вимогу немайнового характеру слід покласти на відповідача-1, оскільки спір в цій частині виник внаслідок його неправомірних дій.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 3, 7, 8, 11, 42, 46, 73, 74, 76, 86, 123, 129, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман» до відповідача-1 Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, до відповідача-2 ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та стягнення 91530 грн. 10 коп. незаконно стягнутих коштів - задоволити частково.

2. Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осипової Олени Вячеславівни у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо накладення арешту на майно та кошти Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман» після визнання його банкрутом.

3. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман» до відповідача-1 Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, до відповідача-2 ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осипової Олени Вячеславівни щодо відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 та в частині стягнення солідарно з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та ОСОБА_1 91530,10 грн. незаконно стягнутих коштів - відмовити.

4. Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Котлярська, 6, м. Львів, 79007; ідентифікаційний код юридичної особи 35009321) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гетьман» (вул. Миколайчука, буд. 22, м. Львів, 79059; ідентифікаційний код юридичної особи 22366581) 2422 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12 січня 2026 року.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Цікало А.І.