ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

25 грудня 2025 року Справа № 915/1257/14

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.,

при секретарі судового засідання Матвєєвій А.В.

за участю представників (в режимі відеоконференції):

банкрута: ОСОБА_1

керуючого реалізацією: Бєлоусова І.В.

інші учасники справи не приймали участь

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про неплатоспроможність

фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

кредитори:

1. Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 )

2. Головне управління ДПС у Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 6, ідентифікаційний код 44104027)

3. Комунальне підприємство "Теплопостачання та водоканалізаційне господарство" (55000, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, вул. Дружби народів, 8, ідентифікаційний код 31948866)

керуючий реалізацією: арбітражний керуючий Бєлоусов Ігор Валентинович (свідоцтво №866 від 24.04.2013, 02091, м. Київ, Харківське шосе, 164, а/с №23, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

У С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває справа №915/1257/14 про банкрутство фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - ОСОБА_1 ). за заявою фізичної особи - підприємця ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 09.09.2014 за результатами підготовчого засідання порушено провадження у справі про банкрутство фізичної особи ОСОБА_1 за ознаками ст.90, 91 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", визнані безспірні кредиторські вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 в сумі 396000,00 грн, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника.

На офіційному вебсайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 11.09.2014 за №8664 було здійснено офіційне оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ОСОБА_1 .

Постановою суду від 18.09.2014 ОСОБА_1 було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором у справі призначено арбітражного керуючого Тетерич Наталію Вікторівну.

На виконання вимог постанови на офіційному вебсайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 18.09.2014 за №9020 було здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання ОСОБА_1 банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором у справі арбітражного керуючого Тетерич Наталії Вікторівни.

Ухвалою суду від 10.02.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 на загальну суму 410356,20 грн, в тому числі:

Вимоги першої черги:

1) Южноукраїнська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Миколаївській області в сумі 6987,30 грн.

Вимоги третьої черги:

1) Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 в сумі 396000,00 грн.

2) Комунальне підприємство "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" у розмірі 7368,90 грн.

Ухвалами суду від 24.09.2015, 17.03.2016, 12.10.2016, 25.04.2017, 16.11.2017, 18.02.2021 судом продовжувався строк ліквідаційної процедури.

Ухвалою суду від 28.04.2015 звільнено арбітражного керуючого Тетерич Наталію Вікторівну від виконання обов`язків ліквідатора в ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство фізичної особи ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 14.05.2015 призначено ліквідатором фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича (свідоцтво № 866 від 24.04.2013).

Ухвалою суду від 24.09.2015 задоволено клопотання ліквідатора Бєлоусова І.В. щодо встановлення основної грошової винагороди у розмірі двох мінімальних заробітних плат та щодо затвердження звіту про нарахування грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора в період з 14.05.2015 по 11.09.2015 в сумі 9732,98 грн та понесених витрат в розмірі 1613,25 грн; встановлено основну грошову винагороду арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. за виконання повноважень ліквідатора у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора; затверджено звіт про нарахування грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора в період з 14.05.2015 по 11.09.2015 в сумі 9732,98 грн та понесених витрат в розмірі 1613,25 грн.

Ухвалою суду від 05.04.2016 задоволено клопотання ліквідатора Бєлоусова І.В. про нарахування основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора в період з 11.09.2015 по 11.03.2016 в сумі 16503,39 грн та понесених витрат в розмірі 840,96 грн та затверджено звіт про нарахування грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора в період з 11.09.2015 по 11.03.2016 в сумі 16503,39 грн та понесених витрат в розмірі 840,96 грн.

Ухвалою суду від 16.11.2017 задоволено клопотання ліквідатора Бєлоусова І.В. про нарахування основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора в період з 12.03.2016 по 09.10.2017 у сумі 87492,12 грн та понесених витрат у розмірі 138,03 грн; затверджено звіт про нарахування грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора в період з 12.03.2016 по 09.10.2017 у сумі 87492,12 грн та понесених витрат у розмірі 138,03 грн.

Ухвалою суду від 05.02.2019 задоволено клопотання арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. щодо припинення повноважень ліквідатора у справі №915/1257/14 про банкрутство фізичної особи ОСОБА_1; припинено повноваження ліквідатора Бєлоусова І.В. (свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора № 866 від 24.04.2013) у справі №915/1257/14 про банкрутство фізичної особи ОСОБА_1

Ухвалою суду від 05.02.2019 відмовлено арбітражному керуючому Бєлоусову І.В. у задоволенні клопотання про затвердження звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора в період з 10.10.2017 по 01.06.2018 в сумі 54571,93 грн та понесених витрат в сумі 436,50 грн.

Ухвалою суду від 23.04.2019 призначено ліквідатором фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Ткачука Дмитра Володимировича (свідоцтво № 272 від 02.04.2013).

Ухвалою суду від 24.09.2019, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.12.2019, відмовлено арбітражному керуючому Бєлоусову І.В. у задоволенні заяви від 26.08.2019 №21-03/08 про стягнення сум грошової винагороди та компенсацію витрат за рахунок пропорційного розподілу їх між кредиторами.

26.12.2019, 23.03.2020 та 12.02.2021 від банкрута до суду надійшли заяви від 18.12.2019 (вх. №09605/19 (т. 7, а.с. 114-120)), від 20.03.2020 (вх. №3583/20 (т. 6, а.с. 138-141)) та від 10.02.2021 (вх. №2201/21 (т. 6, а.с. 172-176)), в яких ОСОБА_1 просить прийняти відповідне процесуальне рішення у зв`язку зі смертю ініціюючого кредитора.

15.04.2021 банкрутом подано до суду заяву від 12.04.2021 (вх. №5636/21), в якій просить суд вжити заходів щодо закриття провадження у справі про його банкрутство зважаючи на смерть ініціюючого кредитора та погашення банкрутом заборгованості перед іншими кредиторами.

23.11.2021 від арбітражного керуючого Ткачука Д.В. на адресу електронної пошти суду надійшов звіт ліквідатора у справі №915/1257/14 №02-01/915/1257/14-18 від 22.11.2021 (вх. №17560/21) (т.6, а.с. 65-71), в якому арбітражний керуючий Ткачук Д.В. просив затвердити звіт ліквідатора; закрити провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 90 КУзПБ, застосувавши при цьому наслідки, передбачені ч. 4 ст. 90, ст. 134, 135 КУзПБ.

19.01.2022 від арбітражного керуючого Ткачука Д.В. на адресу електронної пошти суду надійшли пояснення щодо оплати винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. №02-01/915/1257/14-21 від 19.01.2022 (вх. №882/22) (т. 6, а.с. 92, 93), в яких зазначається, що позачергове відшкодування витрат арбітражного керуючого та оплати його послуг за рахунок майна боржника, реалізованого у процедурі ліквідації неможливо застосувати до даної справи, оскільки реалізація майна у даній справі не проводилась.

Ухвалами суду від 15.02.2022 задоволено клопотання арбітражного керуючого Ткачука Д.В. щодо припинення повноважень ліквідатора у справі №915/1257/14 про банкрутство фізичної особи ОСОБА_1; призначено керуючим реалізацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича; залишено без розгляду заяву арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. про пропорційне стягнення з кредиторів суми основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора та понесених витрат в загальній сумі 116320,73 грн.

До суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання від 22.03.2022 (вх. №3282/22 від 23.08.2022), в якому банкрут просив:

"1. Передати справу №915/1257/14 ліквідатору, який виконає свої обов`язки згідно законодавства України.

2. Надати суду докази документи ліквідатором Білоусовим І.В. про проведену роботу.

3. а) визнати роботу арбітражного керуючого Білоусова І.В. у справі №915/1257/14 незадовільною;

б) визнати виконання ліквідатором своїх обов`язків у справі в цілому незалежним."

Ухвалою суду від 08.02.2023 розгляд клопотання банкрута ОСОБА_1 від 22.03.2023 (вх. №3282/22 від 23.08.2022) про визнання роботи арбітражного керуючого Білоусова І. В. незадовільною постановлено провести в судовому засіданні 10.04.2023 о 10:00.

04.08.2023 на адресу електронної пошти суду від ОСОБА_1 надійшли заяви від 12.04.2021 (вх. №10304/23, т. 9, а.с. 27-30, вх. №10338/23, т. 9, а.с. 37-39) та клопотання від 04.08.2023 (вх. №10339/23, т. 9, а.с. 41, 42), в яких банкрут просив закрити провадження у справі про його банкрутство, проте вказані документи не підписано електронним підписом.

14.08.2023 від арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. на адресу електронної пошти суду надійшли пояснення №01-21/34.2 від 11.08.2023 (вх. №10684/23), в яких керуючий реалізацією вважає клопотання банкрута необґрунтованим, не підтвердженим належними доказами та таким, що не підлягає задоволенню. Також арбітражний керуючий зазначає, що заява банкрута про закриття провадження у справі є передчасною, оскільки не відповідає нормам матеріального та процесуального права, подана без урахування прав інших учасників судового процесу в питаннях отримання грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання відповідних повноважень у даній справі, оскільки банкрут самостійно здійснив погашення вимог кредиторів у порушення порядку, встановленого ч. 2 ст. 133 КУзПБ.

21.08.2023 на адресу електронної пошти суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання (доповнення до 22.03.2022)(вх. №10921/23, т. 9, а.с. 50-52), в якому банкрут зазначає, що судом не було розглянуто по суті його клопотання від 22.03.2022. Також банкрут зазначає, що не згоден про повторне призначення Бєлоусова І.В. керуючим реалізацією у даній справі, проте вказаний документ не підписано електронним підписом.

06.09.2023 на адресу електронної пошти суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання від 06.09.2023 (вх. №11659/23, т. 9, а.с. 57-60), в якому банкрут просить розглядати справу за його відсутності.

16.10.2023 від арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. на адресу електронної пошти суду надійшли пояснення №01-21/34.3 від 16.10.2023 (вх. №13686/23, т. 9, а.с. 63-66) на клопотання банкрута від 20.08.2023 (доповнення до 22.03.2022), в яких керуючий реалізацією зазначає, що ухвала суду від 15.02.2022 про призначення його керуючим реалізацією є законною та обґрунтованою.

29.01.2024 від керуючого реалізацією подано клопотання, сформоване в системі "Електронний суд" 27.01.2024 (вх. №1125/24, т. 9, а.с. 75-93), в якому просить затвердити звіт арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. про нарахування основної грошової винагороди (із розрахунку трьох прожиткових мінімумів) та здійснення витрат в процедурі погашення боргів банкрута за період з 15.03.2023 по 21.05.2023 та з 01.08.2023 по 02.11.2023 в розмірі 42095,50 грн.

Ухвалою суду від 06.05.2024 задоволено клопотання керуючого реалізацією арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. (вх. №1125/24); затверджено звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. при виконанні повноважень керуючого реалізацією у справі №915/1257/14 про неплатоспроможність ОСОБА_1 за період з 15.03.2023 по 21.05.2023 та з 01.08.2023 по 02.11.2023 в розмірі 42095,50 грн; постановлено арбітражному керуючому Бєлоусову І.В. вжити заходи щодо прискорення завершення процедури банкрутства та надати суду пропозиції щодо можливості завершення процедури та закриття провадження у справі.

14.06.2024 від керуючого реалізацією подані, сформовані в системі "Електронний суд":

- клопотання від 13.06.2024 (вх. №7073/24, т. 9, а.с. 132-144), в якому просить затвердити звіт арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. про нарахування основної грошової винагороди (із розрахунку трьох прожиткових мінімумів) та здійснення витрат в процедурі погашення боргів банкрута за період з 29.12.2023 по 31.12.2023, з 01.01.2024 по 27.01.2024, з 22.03.2024 по 24.03.2024, з 05.04.2024 по 07.04.2024, за 19.04.2024, з 03.05.2024 по 13.05.2024 в розмірі 13255,51 грн;

- клопотання від 13.06.2024 (вх. №7074/24, т. 9, а.с. 147, 148), в якому просить:

1. Затвердити звіт керуючого реалізацією Бєлоусова І.В. №01-21/34.1 від 07.04.2023.

2. Задовольнити клопотання керуючого реалізацією Бєлоусова І.В. №01-21/34.2 від 07.04.2023 та затвердити наступні звіти:

- звіт арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. про нарахування основної грошової винагороди (із розрахунку трьох прожиткових мінімумів) та здійснення витрат в процедурі реалізації майна банкрута за період з 15.02.2022 по 23.02.2022, з 01.04.2022 по 23.09.2022 в розмірі 45047,87 грн - грошова винагорода, 6785,00 - витрати;

- звіт арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. про нарахування основної грошової винагороди (із розрахунку трьох прожиткових мінімумів) та здійснення витрат в процедурі реалізації майна банкрута за період з 23.09.2022 по 23.12.2022 в розмірі 22596,76 грн - грошова винагорода, 0 - витрати;

- звіт арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. про нарахування основної грошової винагороди (із розрахунку трьох прожиткових мінімумів) та здійснення витрат в процедурі реалізації майна банкрута за період з 23.12.2022 по 03.02.2023 в розмірі 10992,64 грн - грошова винагорода, 108,00 грн - витрати;

- звіт арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. про нарахування основної грошової винагороди (із розрахунку трьох прожиткових мінімумів) та здійснення витрат в процедурі реалізації майна банкрута за період з 03.02.2023 по 15.03.2023 (за лютий 2023 становить 2684*3/28*25)= 7189,28 грн, (за березень 2023 становить 2684*3/31*15)= 3896,12 грн, що разом в розмірі 11085,40 грн - грошова винагорода.

3. Задовольнити клопотання керуючого реалізацією Бєлоусова І.В. №01-21/34.3 від 07.04.2023 та затвердити наступні звіти:

- звіт арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. про нарахування основної грошової винагороди в процедурі ліквідації банкрута за період з 10.10.2017 по 01.06.2018 в розмірі 54571,93 грн та здійснення витрат в сумі 436,50 грн;

- звіт арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. про нарахування основної грошової винагороди за період виконання повноважень ліквідатора банкрута за період з 01.06.2018 по 31.12.2018, що становить 3723*2*7= 52122 грн.

Згідно розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області №77 від 26.06.2024 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ про банкрутство, які перебували у провадженні судді Ткаченка О.В.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі №915/1257/14 визначено суддю Адаховську В.С.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.07.2024 справу №915/1257/14 про банкрутство ОСОБА_1 прийнято до свого провадження суддею Адаховською В.С.

01.11.2024 від керуючого реалізацією подані, сформовані в системі "Електронний суд":

- клопотання (вх. №13380/24 від 01.11.2024, т. 9, а.с. 196-201) про затвердження звіту керуючого реалізацією та закриття провадження у справі, в якому просить:

1. Затвердити звіт керуючого реалізацією арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. №01-21/34.5 від 15.10.2024 про вжиття заходів в процедурі погашення боргів.

2. Задовольнити клопотання арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. про завершення процедури погашення боргів банкрута та закриття провадження у справі №915/1257/14 про банкрутство ОСОБА_1

- звіт керуючого реалізацією (вх. №13381/24 від 01.11.2024, т. 9, а.с. 202-251);

- клопотання (вх. № 13382/24 від 01.11.2024, т. 10, а.с. 1-38) про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого, в якому просить затвердити звіт арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат №01-21/39.5.5 від 16.10.2024 у справі №915/1257/14 про банкрутство ОСОБА_1 , що схвалено зборами кредиторів в загальному розмірі 245228,99 грн.

Ухвалою суду від 31.03.2025 постановлено провести розгляд даної справи поза межами встановленого Кодексом України з процедур банкрутства строку у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні за указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №21022-ІХ, воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України; призначити судове засідання у справі №915/1257/14 на 17 квітня 2025 року о 14:00.

Однак судове засідання у даній справі не відбулося, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого у справі судді.

Ухвалою суду від 10.09.2025 призначено розгляд справи в судовому засіданні на 29.09.2025 о 15:30.

16.09.2025 від Комунального підприємства "Теплопостачання та водоканалізаційне господарство" до суду надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи, сформована в системі "Електронний суд" №б/н від 16.09.2025 (вх. №13150/25), в якій кредитор просить розглянути справу без участі його представника за наявними в матеріалах справи документами.

19.09.2025 від ОСОБА_1 на адресу електронної пошти суду надійшли:

- клопотання від 18.09.2025 (вх. №13321/25, т. 10, а.с. 92-95), в якому просить викликати до суду представників кредиторів для отримання пояснень стосовно згоди на продаж майна банкрута та виконання арбітражним керуючим Бєлоусовим І.В. обов`язків керуючого реалізацією;

- заперечення від 18.09.2025 (вх. №13322/25, т. 10, а.с. 96-99), в яких просить відмовити в задоволенні клопотання про затвердження грошової винагороди арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. та визнати його роботу незадовільною.

Ухвалами суду від 26.09.2025 задоволено заяви арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. та ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №915/1257/14; постановлено проводити засідання суду у справі №915/1257/14 за їх участю в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

29.09.2025 від керуючого реалізацією до суду надійшла заява №01-21/36.6.1 від 29.09.2025, сформована в системі "Електронний суд" (вх. №13833/25, т. 10, а.с. 125), в якій просить залишити без розгляду клопотання №01-21/34.3.1 від 13.06.2024 та №01-21/34.3.2 від 13.06.2024 (вх. №№7073/24, 7074/24) про затвердження звітів про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

У судовому засіданні господарського суду 29.09.2025 року у справі №915/1257/14 за участю керуючого реалізацією - арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. судом за клопотанням ОСОБА_1 №б/н від 25.09.2025 було протокольно відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 20.10.2025 о 14:30, про що повідомлено учасників справи ухвалою суду від 30.09.2025.

Ухвалою суду від 20.10.2025 витребувано у Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області та у Державного нотаріального архіву Миколаївської області інформаційні довідки щодо осіб, які прийняли спадщину померлого ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) з належним чином засвідченими копіями виданих Свідоцтв про право на спадщину. Витребувані документи зобов`язано надати суду у термін до 17.11.2025 включно.

Ухвалою суду від 20.10.2025, занесеною до протоколу судового засідання, відкладено розгляд справи на 20.11.2025 о 15:00.

29.10.2025 від керуючого реалізацією до суду надійшли, сформовані в системі "Електронний суд":

- заява №01-21/36.6.3 від 28.10.2025 (вх. №15159/25, т. 10, а.с. 170), в якій просить залишити без розгляду клопотання №01-21/34.6 від 31.10.2024 про затвердження звіту керуючого реалізацією та закриття провадження у справі (вх. №13380/25 від 01.11.2024);

- заява №01-21/36.6.2 від 28.10.2025 (вх. №15162/25, т. 10, а.с. 171), в якій просить залишити без розгляду клопотання про закриття провадження у справі та звіт ліквідатора Ткачука Д.В., про які зазначено в ухвалах Господарського суду Миколаївської області від 23.11.2021 та від 20.01.2022.

Ухвалою суду від 20.11.2025 зобов`язано Арбузинську державну нотаріальну контору Миколаївської області невідкладно подати на запит суду, що додається, інформаційну довідку зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 . Витребувані документи зобов`язано надати суду у термін до 19.12.2025 включно. Відкладено розгляд справи на 22 грудня 2025 року о 16:00.

На виконання вимог ухвали суду від 20.11.2025 Арбузинська державна нотаріальна контора Миколаївської області супровідним листом №426/01-16 від 02.12.2025 (вх. №17539/25) направила до суду Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та копію спадкової справи №11/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 (т. 11, а.с. 1-45).

У судовому засіданні 22.12.2025, в яке з`явилися (в режимі відеоконференції) банкрут та керуючий реалізацією, судом оголошено перерву до 25.12.2025 12:30.

Після перерви в судове засідання 25.12.2015 з`явилися (в режимі відеоконференції) банкрут та керуючий реалізацією, яких суд заслухав.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

На підставі ст. 233 ГПК України, судом 25.12.2025 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши присутніх в судовому засіданні банкрута та керуючого реалізацією, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено керуючим реалізацією та банкрутом, в матеріалах справи наявні заяви та клопотання учасників справи, які станом на день проведення судового засідання не розглянуто судом.

За такого, судом встановлено порядок та черговість розгляду поданих заяв та клопотань.

Розглянувши клопотання Головного управління ДПС у Миколаївській області №б/н від 30.05.2023 (вх. №6899/23) про заміну кредитора правонаступником, суд зазначає наступне.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.02.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 , у тому числі вимоги Южноукраїнської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області в сумі 6987,30 грн (перша черга).

Судом встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №229 "Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів" постановлено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства доходів і зборів та реорганізувати шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Міністерства доходів і зборів територіальні органи Державної податкової служби та Державної митної служби згідно з додатками 1, 2. На підставі вищезазначеної постанови було утворено Южноукраїнську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №311 "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" постановлено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 1 та реорганізувати територіальні органи Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 2, за наслідками чого було утворено Южноукраїнську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 №296 "Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби" постановлено реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання як структурних підрозділів до відповідних територіальних органів Служби за переліком згідно з додатком.

З метою реалізації п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 №296, наказом ДФС України №291 від 10.05.2018 "Про реорганізацію територіальних органів ДФС у Миколаївській області" реорганізовано Южноукраїнську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС шляхом її приєднання як структурного підрозділу до Головного управління ДФС у Миколаївській області.

Відповідно до Закону України від 21.12.2016 №1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" внесені зміни до податкового законодавства, зокрема в ст. 191, 193, 41 Податкового кодексу України, якими закріплено за районними податковими інспекціями виключно сервісні функції, а саме сервісне обслуговування платників податків, реєстрація та ведення обліку платників податків, об`єктів оподаткування та ведення Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, Єдиного банку даних про платників податків-юридичних осіб тощо. Функції контрольно-перевірочної роботи, погашення податкового боргу, розгляду справ про адміністративні правопорушення та інше покладено на органи Державної фіскальної служби обласного рівня.

Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" постановлено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1 та реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2. На підставі вищезазначеної постанови було реорганізовано Головне управління ДФС у Миколаївській області шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Миколаївській області.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року №893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби", Кабінет Міністрів України постановив, ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, в тому числі, і Головне управління ДПС у Миколаївській області.

Наказом ДПС України від 08 жовтня 2020 року №556, на виконання абзацу другого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року №893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби", керуючись Цивільним кодексом України та Порядком здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року №1074 (зі змінами), розпочато процедуру ліквідації юридичних осіб публічного права територіальних органів Державної податкової служби, в тому числі Головного управління ДПС у Миколаївській області.

Крім цього, абзацом другим та третім, пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року №893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби", територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій; права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Відповідно до наказу ДПС України від 24.12.2020 року №755 "Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій", розпочати з 01.01.2021 здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 №529 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби", повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови №893.

Відповідно до наказу Державної податкової служби України від 12.11.2020 №643 "Про затвердження положень про територіальні органи ДПС", затверджено положення, зокрема про Головне управління ДПС у Миколаївській області.

Згідно п.1 Положення, Головне управління ДПС у Миколаївській області є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України. ГУ ДПС забезпечує реалізацію повноважень ДПС на території Миколаївської області. ГУ ДПС є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Миколаївській області ().

Відповідно до пп.15 п.5 Положення (стор.15), ГУ ДПС утворюється без статусу юридичної особи та є органом державної влади, має окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк зі своїм найменуванням та із зображенням Державного Герба України, є розпорядником бюджетних коштів.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис в Єдиному державному реєстрі про державну реєстрацію Головного управління ДПС у Миколаївській області як юридичної особи, як відокремленого підрозділу (код ЄДРПОУ ВП 44104027).

Законом України "Про центральні органи виконавчої влади" (далі - Закон) визначено організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України.

Відповідно до частини 1 статті 21-1 Закону, територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, можуть утворюватися в межах граничної чисельності державних службовців та працівників відповідного центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на утримання центрального органу виконавчої влади, ліквідовуватися, реорганізовуватися керівником відповідного центрального органу виконавчої влади, як відокремлені підрозділи центрального органу виконавчої влади за погодженням з міністром, який спрямовує та координує діяльність такого центрального органу виконавчої влади.

Відповідно до частини 2 цієї статті, територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, визначені частиною першою цієї статті, утворюються без статусу юридичної особи та є органами державної влади, можуть мати окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк зі своїм найменуванням та із зображенням Державного Герба України.

Отже, відповідно до Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" Головне управління ДПС у Миколаївській області (код 44104027) є органом державної влади.

15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VІІІ від 03.10.2017, яким ГПК України викладено в новій редакції.

Згідно п. 9 ч. 1 розділу "Перехідні положення" ГПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, застосуванню підлягають положення ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), яким встановлені умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи та відновлення платоспроможності фізичної особи.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратив чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до п.п. 4 п. 14 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Кодексу установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, розгляд справи №915/1257/14 про неплатоспроможність відбувається за правилами, що передбачені КУзПБ.

Частиною 1 ст. 2 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншої особи, яка бере участь у справі, здійснює заміну такої сторони на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Аналогічні положення містить ст. 43 КУзПБ.

Так, відповідно до ст. 43 КУзПБ, у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.

Відповідно до ст. 52 ГПК України, у разі, зокрема, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши вищенаведені факти та обставини у відповідності з зазначеними нормами чинного законодавства, які регулюють здійснення процесуального правонаступництва, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 ГПК України, суд дійшов висновку про задоволення заяви Головного управління ДПС у Миколаївській області.

У зв`язку із задоволенням заяви Головного управління ДПС у Миколаївській області, суд вважає необхідним зобов`язати керуючого реалізацією внести відповідні відомості до реєстру вимог кредиторів банкрута.

Розглянувши звіт арбітражного керуючого Ткачука Д.В. №02-01/915/1257/14-18 від 22.11.2021 (вх. №17560/21), суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 23.04.2019 призначено ліквідатором фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Ткачука Дмитра Володимировича (свідоцтво № 272 від 02.04.2013).

Ухвалою суду від 15.02.2022 задоволено клопотання арбітражного керуючого Ткачука Д.В. щодо припинення повноважень ліквідатора у справі №915/1257/14 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; призначено керуючим реалізацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Бєлоусова І.В.

Отже, в період з 23.04.2019 по 15.02.2022 повноваження ліквідатора (керуючого реалізацією) у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 виконував арбітражний керуючий Ткачук Дмитро Володимирович.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.11.2021 від арбітражного керуючого Ткачука Д.В. до суду надійшов звіт ліквідатора у справі №915/1257/14 №02-01/915/1257/14-18 від 22.11.2021 (вх. №17560/21), в якому арбітражний керуючий Ткачук Д.В. просив затвердити звіт ліквідатора; закрити провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 90 КУзПБ, застосувавши при цьому наслідки, передбачені ч. 4 ст.90, ст. 134, 135 КУзПБ.

Так, арбітражний керуючий Ткачук Д.В. зазначив, що вимоги кредиторів КП "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" в сумі 7368,90 грн (3 черга) та ГУ ДПС у Миколаївській області в сумі 6987,30 грн (3 черга) добровільно погашені боржником, про що свідчать лист КП "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" №23/1101 від 18.08.221 та лист ГУ ДПС у Миколаївській області №17661/6/14-29-13-07-07 від 19.08.2021 про відсутність заборгованості ОСОБА_1 , а заборгованість перед ініціюючим кредитором - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 в сумі 396000,00 грн (3 черга) є погашеною у зв`язку зі смертю кредитора та відсутністю спадкоємців.

ОСОБА_1 підтримує поданий звіт арбітражного керуючого Ткачука Д.В. №02-01/915/1257/14-18 від 22.11.2021 про закриття провадження у справі.

Керуючий реалізацією боргів у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 - арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. не погоджується з позицією арбітражного керуючого Ткачука Д.В. та боржника ОСОБА_1 щодо добровільного погашення вимог кредиторів ГУ ДПС в Миколаївській області в розмірі 6987,30 грн, та КП "Теплопостачання та водоканалізаційне господарство" в розмірі 7368,00 грн, та вважає, що будь-яка оплата, яка здійснена безпосередньо банкрутом - фізичною особою на користь кредиторів вчинена у спосіб, який не передбачено нормами Кодексу України з процедур банкрутства, не може вважатися погашенням кредиторських вимог.

29.10.2025 від керуючого реалізацією до суду надійшла сформована в системі "Електронний суд" заява №01-21/36.6.2 від 28.10.2025 (вх. №15162/25, т. 10, а.с. 171), в якій просить залишити без розгляду клопотання про закриття провадження у справі та звіт ліквідатора Ткачука Д.В.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України на будь-якій стадії розгляду справи, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, в т.ч. і заяви і клопотання про залишення без розгляду чи відмову від раніше поданих заяв і клопотань (скарг).

В той же час, відповідно до положень, ст. 11 ГПК України, яка закріплює один з основних принципів господарського судочинства "верховенство права", визначено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

З огляду на викладене, враховуючи, що керуючим реалізацією майна банкрута подано заяву про залишення без розгляду клопотання про закриття провадження у справі та звіту ліквідатора Ткачука Д.В., суд вважає, що звіт арбітражного керуючого Ткачука Д.В. №02-01/915/1257/14-8 від 22.11.2021 слід залишити без розгляду в порядку передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

26.12.2019, 23.03.2020 та 12.02.2021 від банкрута до суду надійшли заяви від 18.12.2019 (вх. №09605/19 (т. 7, а.с. 114-120)), від 20.03.2020 (вх. №3583/20 (т. 6, а.с. 138-141)) та від 10.02.2021 (вх. №2201/21 (т. 6, а.с. 172-176)), в яких ОСОБА_1 просить прийняти відповідне процесуальне рішення у зв`язку зі смертю ініціюючого кредитора.

15.04.2021 банкрутом подано до суду заяву від 12.04.2021 (вх. №5636/21), в якій просить суд вжити заходи щодо закриття провадження у справі про його банкрутство зважаючи на смерть ініціюючого кредитора та погашення банкрутом заборгованості перед іншими кредиторами.

Вказану заяву від 12.04.2021 ОСОБА_1 направляв 04.08.2023 на адресу електронної пошти суду (вх. №10304/23, т. 9, а.с. 27-30) та 07.08.2023 (вх. №10338/23, т.9, а.с. 37-39).

Також банкрутом направлялось клопотання від 04.08.2023 (вх. №10339/23, т. 9, а.с. 41, 42), в якому банкрут просить закрити провадження у справі про його банкрутство, проте вказане клопотання не підписано електронним підписом, про що відділом документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області складено акт від 07.08.2023.

Дослідивши подане клопотання, господарський суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 8 ст. 42 ГПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.02.2019 у справі №9901/43/19, в якій зазначено, що саме електронний цифровий підпис є головним реквізитом подання електронного документа. Відсутність такого реквізиту в електронному документі виключає підстави вважати його оригінальним.

Одночасно, ч. 2 ст. 96 ГПК України передбачає, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис; накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг").

Згідно із ст. 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги", електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис (п.12). Підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис (п.32).

Статтею 1 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначено, що електронний цифровий підпис - це вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про електронний цифровий підпис", електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Клопотання ОСОБА_1 не підписане (не засвідчене) електронним цифровим підписом її автора, що підтверджується актом Господарського суду Миколаївської області від 07.08.2023.

За викладених обставин, поданий документ не може вважатися оригіналом електронного документа.

Надіслані електронною поштою без електронного цифрового підпису документи не можуть вважатися офіційними.

Враховуючи те, що клопотання не оформлене належним чином, підстави для його розгляду відсутні.

14.08.2023 від арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. на адресу електронної пошти суду надійшли пояснення №01-21/34.2 від 11.08.2023 (вх. №10684/23), в яких керуючий реалізацією вважає клопотання банкрута необґрунтованим, не підтвердженим належними доказами та таким, що не підлягає задоволенню. Також арбітражний керуючий зазначає, що заява банкрута про закриття провадження у справі є передчасною, оскільки не відповідає нормам матеріального та процесуального права, подана без урахування прав інших учасників судового процесу в питаннях отримання грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання відповідних повноважень у даній справі, оскільки банкрут самостійно здійснив погашення вимог кредиторів у порушення порядку, встановленого ч. 2 ст. 133 КУзПБ.

З метою отримання актуальної інформації щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_3 (свідоцтво про смерть якого видане 19.11.2019) та, як наслідок, підтвердження чи спростування погашення заборгованості перед ініціюючим кредитором - ФОП ОСОБА_3, судом здійснено запит до Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області.

На виконання вимог ухвали суду від 20.11.2025 Арбузинська державна нотаріальна контора Миколаївської області супровідним листом №426/01-16 від 02.12.2025 (вх. №17539/25) направила до суду Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та копію спадкової справи №11/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 (т. 11, а.с. 1-45).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається відсутність прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Отже, ініціюючий кредитор - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а матеріали справи не містять відомостей про його спадкоємців та правонаступників.

У поданій ОСОБА_1 до суду 15.04.2021 заяві від 12.04.2021 (т. 6, а.с. 229-232) про закриття провадження у справі зазначено, що останній погасив заборгованість перед кредиторами, а саме: ГУ ДПС в Миколаївській області в розмірі 5253,97 грн, та КП "Теплопостачання та водоканалізаційне господарство" в розмірі 7618,00 грн і додав до вказаної заяви не засвідчені належним чином копії:

- квитанції №0.0..1 від 09.04.2021 на суму 5253,97 грн (отримувач: ГУ ДПС у Миколаївській області, платник: ОСОБА_1, призначення платежу: "*;101; НОМЕР_1 ;НОМЕР_4; ЄСВ для ФОП у т.ч. спрощена система оподаткування: ОСОБА_1";

- фіскального чеку каса послуг КП ТВКГ м. Южноукраїнськ № від 09.04.2021 на суму 7618,00 грн.

Матеріали справи не містять оригіналів вказаних платіжних документів, як і не містять належним чином засвідчених їх копій.

Проте матеріали справи містять копії листів кредиторів на запит ліквідатора Ткачука Д.В. №02-01/915/1257/14-12 від 10.08.2021, а саме:

- лист КП "Теплопостачання та водоканалізаційне господарство" №23/1101 від 18.08.2021, в якому зазначено, що ФОП ОСОБА_1 09.04.2021 погашено борг за комунальні послуги, а саме кредиторську заборгованість у справі №915/1257/14 в сумі 7617,36 грн, та до якого додано довідку № 103 від 18.08.2021 про відсутність заборгованості та оборотну сальдову відомість ФОП ОСОБА_1 за 2021 рік;

- лист ГУ ДПС в Миколаївській області №17661/6/14-29-13-07-07 від 19.08.2021, в якому зазначено, що станом на 19.08.2021 по банкруту ОСОБА_1 відсутня заборгованість по податкам, зборам, платежам до бюджету та по єдиному соціальному внеску.

Відповідно до частини 7 ст. 41 КУзПБ боржник, власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, власник корпоративних прав боржника, а у випадках, передбачених законодавством, - третя особа протягом провадження у справі про банкрутство з метою погашення вимог кредиторів та закриття провадження у справі мають право задовольнити всі вимоги конкурсних кредиторів відповідно до реєстру вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені).

Для одночасного погашення всіх вимог кредиторів арбітражний керуючий зобов`язаний надати особі, яка виявила намір погасити вимоги кредиторів, реєстр вимог кредиторів.

У разі задоволення всіх вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені), господарський суд ухвалою закриває провадження у справі про банкрутство. Вимоги щодо неустойки (штрафу, пені) вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі.

Відповідно до частини 1 ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 КУзПБ арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи зобов`язаний відкрити спеціальний рахунок для розрахунків із кредиторами, а згідно до п. 9 цієї статті, зобов`язаний погашати вимоги кредиторів згідно з черговістю у процедурі погашення боргів боржника, а якщо планом реструктуризації передбачено продаж майна боржника - відповідно до плану реструктуризації за рахунок коштів, отриманих від продажу такого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КУзПБ задоволення вимог кредиторів здійснюється згідно з планом реструктуризації боргів боржника за рахунок коштів, отриманих від виконання плану реструктуризації боргів боржника, боржником або арбітражним керуючим, якщо планом реструктуризації боргів боржника передбачена його подальша участь у виконанні такого плану, у черговості, визначеній статтею 133 цього Кодексу.

Так, згідно з частиною 1 статті 133 КУзПБ для задоволення вимог кредиторів кошти від продажу майна боржника вносяться на окремий банківський рахунок, відкритий керуючим реалізацією.

Відповідно до ч. 4 ст. 133 КУзПБ вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам, які перебувають/перебували у трудових відносинах із боржником, сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Вимоги кожної наступної черги задовольняються за рахунок коштів від продажу майна боржника після повного задоволення вимог попередньої черги, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належить кожному кредиторові однієї черги.

Відповідно до частини 2 статті 133 КУзПБ витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Тобто, надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо Кодексом встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого, а також встановлені спеціальні джерела оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Як вже зазначено судом:

- ухвалою суду від 24.09.2015 задоволено клопотання ліквідатора Бєлоусова І.В. щодо встановлення основної грошової винагороди у розмірі двох мінімальних заробітних плат та щодо затвердження звіту про нарахування грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора в період з 14.05.2015 по 11.09.2015 в сумі 9732,98 грн та понесених витрат в розмірі 1613,25 грн; встановлено основну грошову винагороду арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. за виконання повноважень ліквідатора у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора; затверджено звіт про нарахування грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора в період з 14.05.2015 по 11.09.2015 в сумі 9732,98 грн та понесених витрат в розмірі 1613,25 грн.

- ухвалою суду від 05.04.2016 задоволено клопотання ліквідатора Бєлоусова Ігоря Валентиновича про нарахування основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора в період з 11.09.2015 по 11.03.2016 в сумі 16503,39 грн та понесених витрат в розмірі 840,96 грн та затверджено звіт про нарахування грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора в період з 11.09.2015 по 11.03.2016 в сумі 16503,39 грн та понесених витрат в розмірі 840,96 грн.

- ухвалою суду від 16.11.2017 задоволено клопотання ліквідатора Бєлоусова Ігоря Валентиновича про нарахування основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора в період з 12.03.2016 по 09.10.2017 у сумі 87492,12 грн та понесених витрат у розмірі 138,03 грн; затверджено звіт про нарахування грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора в період з 12.03.2016 по 09.10.2017 у сумі 87492,12 грн та понесених витрат у розмірі 138,03 грн.

Таким чином станом на день добровільного погашення кредиторських вимог ГУ ДПС в Миколаївській області в сумі 6987,30 грн, та КП "Теплопостачання та водоканалізаційне господарство" в сумі 7368,00 грн загальна сума затвердженої винагороди та здійснених витрат арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. становила 116320,73 грн.

Статтею 12 КУзПБ передбачено право арбітражного керуючого користуватися усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 6 ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реалізацією становить три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення).

Арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Згідно зі ч. 4, 5 ст. 30 КУзПБ витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Згідно з частинами 1, 4, 7 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Європейський Суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 за заявою №31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Відмова від авансування, відсутність майна боржника або ж відсутність інших джерел для покриття на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.

Пунктом 14.1.226. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб;

Отже, відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін "самозайнята особа". Відтак, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, повинно відбуватися на платній основі.

Кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

При цьому, можливість покладення на кредиторів передбаченої законом грошової винагороди арбітражного керуючого у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, у разі якщо провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи триває після закінчення авансованих заявником коштів, повинна стимулювати кредиторів боржника здійснювати належний контроль за діяльністю арбітражного керуючого, приймати активну участь у такому провадженні та ухилятися від зловживання своїми правами і нехтування обов`язками, що, зокрема, може мати наслідком недопущення безпідставного затягування розгляду справи.

З огляду на викладене, відмінність боржників, яка виражається у різному статусі юридичних та фізичних осіб, і застосування до них різних процедур передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, жодним чином не може нівелювати право арбітражного керуючого на отримання передбаченої законом винагороди та на відшкодування його витрат (правові висновки Верховного Суду викладені в постанові від 14.12.2021 у справі №902/626/20).

Таким чином, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно. Наведена правова позиція є усталеною в практиці Верховного Суду.

Статтею 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Верховний Суд у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство в постанові від 22.09.2021 №911/2043/20 зазначив, що "процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів. Отже, однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів".

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 погашення вимог кредиторів КП "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" в сумі 7368,90 грн (3 черга) та ГУ ДПС у Миколаївській області в сумі 6987,30 грн (1 черга) здійснено всупереч вимог ст. 133 КУзПБ, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про його неплатоспроможність.

Керуючись ст. 2, 43, 113 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 52, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Залишити без розгляду звіт арбітражного керуючого Ткачука Д.В. №02-01/915/1257/14-8 від 22.11.2021.

2. Задовольнити клопотання Головного управління ДПС у Миколаївській області про заміну кредитора його правонаступником №б/н від 30.05.2023 (вх. №6899/23).

3. Замінити у справі №915/1257/14 кредитора - Южноукраїнську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Миколаївській області () правонаступником - Головним управлінням ДПС у Миколаївській області ().

4. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 12.04.2021 про закриття провадження у справі №915/1257/14.

5. Відкласти розгляд справи на 19 січня 2026 року о 15:00.

Засідання відбудеться у приміщенні суду за адресою: м.Миколаїв, вул.Олексія Вадатурського, буд.14.

6. Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України, ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.12.2025.

Суддя В.С. Адаховська