ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3738/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., за участю секретаря судового засідання Толкунової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Одеського обласного центру зайнятості (, 65007, м. Одеса, вул. Михайла Болтенка, 10)

до відповідача: Фермерського господарства "К.В.С" (, 67412, Одеська обл., Роздільнянський р-н, с. Яковлівка, вул. Івана Мащука, буд. 14)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (, 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12Г)

про стягнення 250000,00 грн.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: Олена Нікора

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

Позивач Одеський обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до відповідача Фермерського господарства "К.В.С" про стягнення 250000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження; залучено АТ "Державний ощадний банк України" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача; запропоновано відповідачу, у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, подати суду заяву із обґрунтуванням своїх заперечень; вирішено інші процесуальні питання.

25.09.2025 від Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" надійшло пояснення.

29.09.2025 від Фермерського господарства "К.В.С" надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 06.10.2025 задоволено клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 22.10.2025.

01.10.2025 від Фермерського господарства "К.В.С" надійшов відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 22.10.2025 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі №916/3738/25, призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 06.11.2025.

В судовому засіданні 06.11.2025 заслухано пояснення представників позивача та відповідача щодо заявлених вимог і заперечень, досліджено докази та оголошено перерву до 03.12.2025.

В судове засідання 03.12.2025 з`явилась представник позивача.

Відповідач та третя особа явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити.

Судом, в порядку ст.240 Господарського процесуального кодексу України, проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників учасників провадження, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

в с т а н о в и в:

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 року №738 затверджено Порядок надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу (далі - Порядок №738). Цей Порядок визначає умови, критерії, механізм надання безповоротної державної допомоги фізичним особам, суб`єктам господарювання у формі мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом, Фермерське господарство "К.В.С." 11.12.2024 приєдналося до договору мікрогранту. Згідно заяви на отримання гранту на власну справу №KEQ858 та бізнес-плану, кошти у сумі 250000,00 грн. планувалося витратити на розвиток діючого бізнесу та придбання необхідного обладнання, а саме бочки МЖТ 10-10 для рідких добрив.

Після перевірки уповноваженим банком ділової репутації отримувача та відомостей, зазначених у заяві, Державним центром зайнятості 22.11.2024 року було прийнято рішення надати мікрогрант у розмірі 250000,00 грн. Фермерському господарству "К.В.С.".

Оскільки формою договору про надання мікрогранту, затвердженою наказом Міністерства економіки України від 06.07.2022 року №1969, визначено, що цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України і може бути укладений лише шляхом приєднання отримувача до всіх його умов в цілому шляхом надання АТ "Ощадбанк" заяви про приєднання до умов цього договору в порядку, передбаченому законом, 11.12.2024 між Державним центром зайнятості, АТ "Ощадбанк" та ФГ "К.В.С." було укладено договір мікрогранту (далі - договір) в розмірі 250000,00 грн. шляхом підписання заяви про приєднання у відділенні уповноваженого банку.

Уповноважений банк в установленому порядку 27.12.2024 року перерахував кошти на рахунок грантоотримувача ФГ "К.В.С." згідно з договором про взаємодію.

Як зазначає позивач, після отримання інформації щодо надання мікрогранту ФГ "К.В.С.", фахівці Роздільнянської філії Одеського обласного центру зайнятості запрошували грантоотримувача для подальшого супроводу та моніторингу, у зв`язку з чим була надана відповідна консультація з питань законодавства про працю та зайнятість, державне соціальне страхування на випадок безробіття, а також послуги служби зайнятості, роз`яснення щодо виконання умов грантової програми.

23.06.2025 на виконання пункту 21 Порядку №738 фахівцями Філії за місцем провадження господарської діяльності ФГ "К.В.С.": Роздільнянський район, с. Яковлівка, вулиця Мащука Івана, 14, здійснено виїзну перевірку дотримання умов договору мікрогранту, за результатами якої складено Акт перевірки/огляду дотримання умов договору мікрогранту/гранту №14.

Вказаною перевіркою встановлено:

- виконання обов`язкової умови договору мікрогранту, зокрема створення 2 робочих місць;

- використання коштів згідно цільового призначення. Відповідно до платіжної інструкції №1 від 25.12.2004 кошти мікрогранту в сумі 250000,00 грн. з призначенням платежу: "Оплата за бочку МЖТ-10 нову, згідно рахунку на оплату №000550 від 24 грудня 2024, у т.ч. ПДВ-41666,67 грн. (договір №12550/12.2024 від 24.12.2024) ФГ "К.В.С." перерахувало ТОВ "Оріховський завод сільгоспмашин" ();

- відсутність в наявності обладнання, яке планувалося придбати за кошти мікрогранту (бочки МЖТ 10-10 для рідких добрив).

Згідно пояснень голови ФГ "К.В.С", 24.12.2024 року між ФГ "К.В.С." та ТОВ "Оріховський завод сільгоспмашин" укладено договір №12550/12.2024 про поставку у власність покупця обладнання (товару): Бочка МЖТ-10, нова в кількості 1 (одна) штука, вартістю 250000,00 грн., у тому числі ПДВ 41666,67 грн., у строк протягом 7 (семи) робочих днів після здійснення покупцем попередньої оплати товару згідно п.п.3.3. цього договору. Однак, постачальник порушив умови договору та не поставив товар. 13.05.2025 Господарським судом Одеської області у справі №916/878/25 задоволено позов ФГ "К.В.С." до ТОВ "Оріховський завод сільгоспмашин" та стягнуто з відповідача на користь ФГ "К.В.С." 250000,00 грн. за не поставлення товару за договором №12550/12.2024 від 24.12.2024 року.

Позивач зауважує, що згідно п.21 Порядку №738, у разі встановлення під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту факту відсутності меблів, обладнання, транспортних засобів, придбаних отримувачем за кошти мікрогранту, які не підлягають відчуженню відповідно до абзацу другого пункту 5 цього Порядку, отримувач повертає вартість таких меблів, обладнання, транспортних засобів.

Звертає увагу, що відповідно до п.5 розділу VІI договору "Відповідальність сторін", отримувач несе відповідальність за ризики, пов`язані з використанням коштів мікрогранту та реалізацією бізнес-плану; згідно ч.7 п.2 розділу VІ "Права та обов`язки сторін", грантоотримувач зобов`язаний самостійно врегульовувати правовідносини з третіми особами, в тому числі в судовому порядку, які виникатимуть в процесі використання коштів мікрогранту та реалізації бізнес-плану.

18.06.2024 наказом Одеського ОЦЗ утворено постійно діючу Комісію Одеського ОЦЗ з питань надання мікрогрантів/грантів та затверджено Положення про Комісію Одеського ОЦЗ.

Відповідно до п.3.14 розділу ІІІ Положення, Комісія у разі встановлення фактів невиконання отримувачем умов договору мікрогранту/гранту та/або встановлення інших підстав, визначених Постановою КМУ №738, приймає рішення про повернення повної або часткової суми мікрогранту/гранту. Рішення про повернення оформлюється протоколом на засіданні Комісії та затверджується наказом директора Одеського ОЦЗ.

За результатами перевірки, у відповідності до Порядку №738, Одеським ОЦЗ, враховуючи протокол Комісії від 22.07.2025, прийнято рішення від 24.07.2025 №732 про повернення коштів мікрогранту.

З метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів мікрогранту Одеським ОЦЗ вживались заходи щодо відшкодування заборгованості ФГ "К.В.С".

04.08.2025 року останньому направлено лист-претензію за вих.№2809/08.01-01-25/41- 25 з вимогою у добровільному порядку повернути використану суму мікрогранту протягом 30 календарних днів з дати зазначеного листа.

ФГ "К.В.С." надано відповідь на вказану претензію, проте кошти не повернуто, що і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Третя особа Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" у поясненні по суті спору зазначає наступне.

Згідно з п.6 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, надання мікрогрантів здійснюється Мінекономіки через АТ "Ощадбанк" на підставі рішень Державного центру зайнятості, включених до подання про надання мікрогрантів, відповідно до договору про взаємодію між Мінекономіки, уповноваженим банком та Державним центром зайнятості.

АТ "Ощадбанк", як уповноважений банк, проводить перевірку ділової репутації отримувача засобами програмного забезпечення з використанням інформаційних джерел - даних Першого всеукраїнського бюро кредитних історій та аналітичної онлайн-системи Youcontrol, у відповідності до законодавчо визначених критеріїв перевірки.

Так, відповідно до вимог Порядку банком було здійснено перевірку ділової репутації ФГ "К.В.С." з результатом "позитивно".

Результати здійсненої перевірки були направлені до Державного центру зайнятості для прийняття рішення про надання/відмову у наданні гранту у вигляді безповоротної державної допомоги фізичним особам, суб`єктам господарювання (мікрогрант).

22.11.2024 наказом Державного центру зайнятості було прийнято рішення про надання мікрогранту за заявкою ФГ "К.В.С." у розмірі 250000,00 грн.

На дотримання вимог Порядку ФГ "К.В.С." звернулося до установи банку, 11.12.2024 було підписано заяву про приєднання до договору про надання мікрогранту та здійснено відкриття поточного рахунку для обліку коштів мікрогранту.

24.12.2024 кошти мікрогранту були зараховані на рахунок № НОМЕР_1 , який відкрито ФГ "К.В.С.".

Не погоджуючись із позовними вимогами відповідач у відзиві на позовну заяву та його представник в судовому засіданні зазначає, що фермерським господарством не допущено жодного порушення умов договору мікрогранту від 11.12.2024 року та положень Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні", Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою КМУ від 21.06.2022 №738, оскільки кошти у вигляді мікрогранту на суму 250000,00 грн. витрачені (перераховані) на придбання товару, а саме бочки МЖТ 10-10 для рідких добрив, як це передбачено умовами договору, і що було ретельно погоджено із позивачем та третьою особою АТ "Ощадбанк", які перевіряли документи постачальника товару ТОВ "Оріховський завод сільгоспмашин", а також створено два робочих місця, за які сплачуються всі обов`язкові податки.

Зауважує, що кошти, отримані відповідачем як мікрогрант у розмірі 250000,00 грн. за договором про надання гранту від 11.12.2024 року, використані відповідачем ФГ "К.В.С." за цільовим призначенням, а саме 24.12.2024 року Фермерське господарство "К.В.С." уклало договір №12550/12.2024 з постачальником Товариством з обмеженою відповідальністю "Оріховський завод сільгоспмашин" про поставку у власність покупця (позивача) товару: Бочка МЖТ-10, нова в кількості 1 (одна) штука, вартістю 250000,00 грн. у тому числі ПДВ 41666,67 грн., у строк протягом 7 (семи) робочих днів після здійснення покупцем попередньої оплати товару згідно п.п.3.3. цього договору, за адресою Одеська область, Роздільняньский район, село Яковлівка, вулиця Садова (п.п.4.1. договору).

ФГ "К.В.С." здійснено оплату виставленого постачальником рахунку за товар у повному обсязі, а саме сплачено повну вартість товару на суму 250000,00 грн., у тому числі ПДВ 41666,67грн., за рахунок грантових коштів держави. Однак, в порушення умов договору вказаний товар поставлено не було.

13.05.2025 року Господарським судом Одеської області ухвалено рішення у справі №916/878/25 про стягнення з ТОВ "Оріховський завод сільгоспмашин" на користь ФГ "К.В.С." грошової суми у розмірі 250000,00 грн. за не поставлення товару за договором №12550/12.2024 від 24.12.2024 року. Наразі проводяться виконавчі дії з примусового виконання рішення суду.

Також відповідач зауважує, що відповідно до обов`язкових умов отримання мікрогрантів на створення та розвиток власного бізнесу, передбачених Постановою КМУ №738 від 21.06.2022 року, а також умов, визначених договором про надання гранту від 11.12.2024 року, отримувачем гранту ФГ "К.В.С." створено два додаткових робочих місця, на які працевлаштовані дві особи із встановленням заробітної плати у розмірі, не меншому за мінімальний розмір заробітної плати.

Станом на теперішній час на цих двох робочих місцях працюють робітники господарства, їм нараховується заробітна плата, за них господарство сплачує всі необхідні податки та збори.

Відповідач наголошує, що ним не допущено факту нецільового використання коштів мікрогранту. Ситуація, яка виникла через непостачання товару (бочки) постачальником, відноситься до категорії незастрахованого ризику, який передбачити заздалегідь неможливо. Але, не зважаючи на це отримувач гранту ФГ "К.В.С." продовжує дотримуватися обов`язкової умови, передбаченої договором гранту, а саме утримувати два робочих місця, сплачуючи всі податки, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, військовий збір та вживає заходи щодо повернення коштів, сплачених за товар (бочку).

Зауважує, що у відповіді на претензію фермерським господарством було запропоновано позивачу такі варіанти:

1. Встановити графік повернення мікрогранту на загальну суму 250000,00 грн. частинами в залежності від сум коштів, стягнутих виконавчою службою з боржника (постачальника товару) ТОВ "Оріховський завод сільгоспмашин", строком до закінчення реалізації проєкту відповідно до договору мікрогранту від 11.12.2024 року, шляхом укладання додаткової угоди до договору мікрогранту від 11.12.2024 року. Наразі ФГ "К.В.С." готове повернути стягнуту з боржника суму - 91376,97 грн.

2. Встановити строк до закінчення реалізації проєкту відповідно до договору мікрогранту від 11.12.2024 року, для обов`язкового придбання (постачання) товару (бочки) у власність отримувача гранту, за власні сили та кошти, шляхом укладання додаткової угоди до договору мікрогранту від 11.12.2024 року.

3. Розглянути питання щодо розірвання договору мікрогранту до завершення строку реалізації проєкту протягом одного місяця з дня подання заяви про розірвання договору мікрогранту з поверненням різниці між сумою отриманого мікрогранту та фактично сплаченими на дату розірвання договору мікрогранту податками та зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, сплаченим за працевлаштованих двох робітників, відповідно до умов п.4 Порядку №738.

Позивачем отримано відповідь на претензію, однак залишено поза увагою прохання відповідача.

Зазначає, що враховуючи положення п.20 Порядку №738 заборгованість має бути стягнута з відповідача за мінусом сплачених податків та зборів за два робочих місця.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, керуючись принципом верховенства права та права на судовий захист, суд дійшов наступних висновків.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст.11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї ж статті, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають зокрема з договорів.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України відносно обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст. 12 Господарського кодексу України (тут і далі - чинний на час виникнення спірних правовідносин), держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності.

Підстави та порядок застосування засобів державної підтримки суб`єктів господарювання визначаються законом (ч. 3 ст. 16 Господарського кодексу України).

Статтею 48 Господарського кодексу України визначено, що з метою створення сприятливих організаційних та економічних умов для розвитку підприємництва органи влади на умовах і в порядку, передбачених законом, зокрема, сприяють підприємцям в організації матеріально-технічного забезпечення та інформаційного обслуговування їх діяльності, підготовці кадрів; надають підприємцям інші види допомоги. Держава сприяє розвитку малого підприємництва, створює необхідні умови для цього.

Правовідносини між сторонами врегульовані Законом України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" та Порядком надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738 (далі - Порядок).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні", терміни "суб`єкти малого підприємництва" і "суб`єкти середнього підприємництва" вживаються у цьому Законі в значенні, наведеному у Господарському кодексі України, з урахуванням того, що в цілях цього Закону термін суб`єкти малого підприємництва охоплює суб`єктів мікропідприємництва.

Згідно ч. 2, 3 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні", метою державної політики у сфері розвитку малого і середнього підприємництва в Україні є: 1) створення сприятливих умов для розвитку малого і середнього підприємництва; 2) забезпечення розвитку суб`єктів малого і середнього підприємництва з метою формування конкурентного середовища та підвищення рівня їх конкурентоспроможності; 3) стимулювання інвестиційної та інноваційної активності суб`єктів малого і середнього підприємництва; 4) сприяння провадженню суб`єктами малого і середнього підприємництва діяльності щодо просування вироблених ними товарів (робіт, послуг), результатів інтелектуальної діяльності на внутрішній і зовнішній ринки; 5) забезпечення зайнятості населення шляхом підтримки підприємницької ініціативи громадян.

Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" визначено, що державна підтримка надається суб`єктам малого і середнього підприємництва, які відповідають критеріям, встановленим частиною третьою статті 55 Господарського кодексу України. Державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Програми державної підтримки розробляються та впроваджуються спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва із залученням інших центральних органів виконавчої влади та громадських організацій, що представляють інтереси суб`єктів малого і середнього підприємництва. Державні програми підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України в установленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні", державна підтримка суб`єктів малого і середнього підприємництва та об`єктів інфраструктури підтримки малого і середнього підприємництва включає фінансову, інформаційну, консультаційну підтримку, у тому числі підтримку у сфері інновацій, науки і промислового виробництва, підтримку суб`єктів малого і середнього підприємництва, що провадять експортну діяльність, підтримку у сфері підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації управлінських кадрів та кадрів ведення бізнесу.

Відповідно до ст.16 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні", надання фінансової державної підтримки здійснюється спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва, іншими органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, Українським фондом підтримки підприємництва та іншими загальнодержавними фондами, регіональними та місцевими фондами підтримки підприємництва. Фінансова державна підтримка надається за рахунок державного та місцевих бюджетів.

Основними видами фінансової державної підтримки є: 1) часткова компенсація відсоткових ставок за кредитами, що надаються на реалізацію проєктів суб`єктів малого і середнього підприємництва; 2) часткова компенсація лізингових, факторингових платежів та платежів за користування гарантіями; 3) надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва; 4) надання кредитів, у тому числі мікрокредитів, для започаткування і ведення власної справи; 5) надання позик на придбання і впровадження нових технологій; 6) компенсація видатків на розвиток кооперації між суб`єктами малого і середнього підприємництва та великими підприємствами; 7) фінансова підтримка впровадження енергозберігаючих та екологічно чистих технологій; 8) інші види не забороненої законодавством фінансової державної підтримки.

Порядок використання коштів державного бюджету для фінансової державної підтримки суб`єктів малого і середнього підприємництва затверджується відповідно до вимог бюджетного законодавства.

Пунктом 1 Порядку визначено, що метою надання безповоротної державної допомоги у формі мікрогрантів є сприяння зайнятості населення, створення або розвиток власного бізнесу. Джерелами фінансування надання мікрогрантів отримувачам є кошти: Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі - Фонд); державного бюджету, у тому числі кошти, що надходять на рахунок Мінекономіки "Фонд підтримки малого та середнього бізнесу", відкритий у Національному банку, на який зараховуються добровільні внески (благодійні пожертви) від фізичних та юридичних осіб приватного права та/або публічного права в національній та іноземній валюті.

Надання передбачених цим Порядком мікрогрантів може здійснюватися разом з державною підтримкою, яка може надаватися відповідно до законодавства місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, військовими адміністраціями на підставі регіональних та місцевих програм розвитку малого і середнього підприємництва за рахунок коштів місцевих бюджетів. З метою спільного надання державної підтримки, передбаченої цим Порядком і регіональними та місцевими програмами розвитку малого і середнього підприємництва, Державний центр зайнятості укладає договори про співробітництво з відповідними місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, військовими адміністраціями, в яких визначаються основні умови виконання зазначених регіональних та місцевих програм.

Головним розпорядником бюджетних коштів є Мінекономіки. Розпорядником коштів Фонду є Державний центр зайнятості.

Розмір мікрогранту, який надається одному отримувачу, визначається відповідно до його запиту, але не менше 50000 гривень та не перевищує: 75000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача зареєструватися фізичною особою - підприємцем; 150000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача створити одне робоче місце після отримання мікрогранту та прийняття на нього працівника на умовах, визначених цим Порядком; 250000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача створити не менше двох робочих місць після отримання мікрогранту та прийняття на них працівників на умовах, визначених цим Порядком (п. 4 Порядку).

Надання мікрогрантів за рахунок джерел, передбачених абзацом сьомим пункту 1 цього Порядку, здійснюється Мінекономіки через АТ "Ощадбанк" (уповноважений банк) на підставі рішень Державного центру зайнятості, включених до подання про надання мікрогрантів (далі - подання), відповідно до договору про взаємодію між Мінекономіки, уповноваженим банком та Державним центром зайнятості (далі - договір про взаємодію ) (п. 6 Порядку).

Пунктом 17 Порядку передбачено, що рішення про надання мікрогранту приймається Державним центром зайнятості протягом 15 робочих днів з дня кінцевого строку подання заяв на основі інформації уповноваженого банку, яка включає результати перевірки ділової репутації отримувача та відомостей, зазначених у заяві, а також оцінку співбесіди з отримувачем, проведеної регіональними центрами зайнятості, та документальне підтвердження отримувачем відсутності даних щодо наявності судових справ, відкритих виконавчих проваджень, арешту/конфіскації майна (активів) у разі отримання таких даних з автоматизованих систем та відсутності податкового боргу станом на 1 число місяця, в якому подається заява. Порядок обміну та передачі документів між уповноваженим банком та Державним центром зайнятості визначається договором про взаємодію.

Пункт 20 Порядку № 738 визначає, що для отримання мікрогранту отримувач укладає договір мікрогранту у відділенні уповноваженого банку шляхом підписання заяви про приєднання. У договорі мікрогранту обов`язково зазначаються обрані з переліку, визначеного пунктом 5 цього Порядку, напрями витрат, на покриття яких використовується мікрогрант, а також умови, невиконання або неналежне виконання яких є підставою для повернення отримувачем отриманих коштів. Обов`язковою умовою договору мікрогранту, крім надання мікрогранту отримувачам, визначеним абзацом другим пункту 4 цього Порядку, є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 цього Порядку, та працевлаштування на них осіб на строк не менш як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проекту. Для виконання обов`язкової умови не може бути працевлаштована особа, яка перебувала у трудових відносинах з отримувачем мікрогранту протягом 180 календарних днів, що передують дню її працевлаштування відповідно до вимог цього Порядку, крім надання мікрогранту отримувачам, визначеним абзацом другим пункту 4 цього Порядку. Для виконання отримувачем обов`язкової умови договору щодо працевлаштування міський, районний, міськрайонний центр зайнятості, філія регіонального центру зайнятості (далі - центр зайнятості) за місцем укладення договору мікрогранту інформує суб`єкта господарювання про можливість укомплектування робочих місць особами з числа зареєстрованих безробітних. Центр зайнятості та суб`єкт господарювання вживають спільних заходів для добору працівників із числа зареєстрованих безробітних. За відсутності у центрі зайнятості зареєстрованих безробітних, які можуть бути працевлаштовані на робочі місця, створені суб`єктом господарювання, комплектування таких робочих місць здійснюється суб`єктом господарювання самостійно. У разі невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту, зокрема нестворення отримувачем робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів на його рахунок та непрацевлаштування на них осіб згідно з умовами цього Порядку, сума мікрогранту протягом одного місяця після закінчення такого шестимісячного періоду повертається отримувачем у повному обсязі уповноваженому банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту.

За змістом п. 21 Порядку № 738, Державний центр зайнятості через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості (далі - центр зайнятості) здійснює моніторинг та контроль за виконанням умов договору мікрогранту, зокрема шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача, протягом трьох років з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку або до повного виконання обов`язкової умови договору мікрогранту, визначеної абзацом третім пункту 20 цього Порядку. Для здійснення моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту отримувачем центр зайнятості може залучати відповідні центральні та/або місцеві органи влади. У разі неможливості встановлення факту цільового використання мікрогранту або встановлення факту нецільового використання мікрогранту під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту, який здійснюється центром зайнятості, кошти в сумі, що дорівнює сумі коштів мікрогранту, використаної не за цільовим призначенням, протягом одного місяця повертаються отримувачем на спеціальний рахунок, відкритий в уповноваженому банку, для подальшого їх перерахування на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту. У разі встановлення під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту факту відсутності меблів, обладнання, транспортних засобів, придбаних отримувачем за кошти мікрогранту, які не підлягають відчуженню відповідно до абзацу другого пункту 5 цього Порядку, отримувач повертає вартість таких меблів, обладнання, транспортних засобів. Рішення про повернення мікрогранту приймаються регіональними центрами зайнятості. Не вважається нецільовим використанням коштів мікрогранту: зміна моделі, марки, кількості, вартості предметів закупівлі, якщо такі предмети закупівлі за своїм функціональним призначенням є аналогічними зазначеним у бізнес-плані та відповідають напрямам витрат, визначеним пунктом 5 цього Порядку, і якщо зміна здійснена в межах суми наданого мікрогранту. Уповноважений банк протягом п`яти робочих днів повертає зазначені кошти на: реєстраційний рахунок загального фонду Мінекономіки, відкритий в Казначействі, для подальшого їх перерахування до державного бюджету в установленому порядку - для коштів, наданих із загального фонду державного бюджету; спеціальний реєстраційний рахунок Мінекономіки, відкритий в Казначействі, - для коштів, наданих із спеціального фонду державного бюджету; на рахунок Фонду - для мікрогрантів, наданих за рахунок коштів Фонду. Неповернуті отримувачем кошти стягуються з нього відповідно до вимог законодавства. У разі несвоєчасного та/або неповного виконання пункту 20 цього Порядку і цього пункту сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється Державним центром зайнятості та/або регіональним центром зайнятості у судовому порядку. Для реалізації умов цього Порядку інформація:

- про суми сплачених податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування отримувачами подається ДПС за запитом Державного центру зайнятості. Форма подання такої інформації встановлюється Державним центром зайнятості разом з ДПС;

- про працевлаштування осіб на нові робочі місця, суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, сплаченого за працевлаштованих на визначених цим Порядком умовах працівників, подається Пенсійним фондом України. Тип та структура електронних даних, що передаються та приймаються, процедури взаємодії між інформаційними системами та зміни до них, форма журналів обліку запитів та відповідей визначаються Державним центром зайнятості та Пенсійним фондом України шляхом прийняття спільних рішень, які оформляються окремими протоколами, підготовленими на підставі цього Порядку;

- про день зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку подається уповноваженим банком відповідно до договору про взаємодію 1 та договору про взаємодію 2.

У разі коли за результатами обміну інформацією між Державною службою зайнятості, Пенсійним фондом України та ДПС відсутня інформація в частині сплати отримувачем податків, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, отримувач подає Державному центру зайнятості витяг з інформаційної системи органів ДПС або документальне підтвердження щодо стану розрахунків з бюджетом та цільовими фондами (зокрема, щодо сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску за працевлаштованих осіб відповідно до умов цього Порядку).

Судом встановлено, що відповідач Фермерське господарство "К.В.С." 11.12.2024 приєднався до договору мікрогранту. Згідно заяви на отримання гранту на власну справу №EQ858 та бізнес-плану, кошти у сумі 250000,00 грн. планувалося витратити на розвиток діючого бізнесу та придбання необхідного обладнання, а саме бочки МЖТ 10-10 для рідких добрив.

Після перевірки уповноваженим банком ділової репутації отримувача та відомостей, зазначених у заяві, Державним центром зайнятості 22.11.2024 року було прийнято рішення надати мікрогрант у розмірі 250000,00 грн. Фермерському господарству "К.В.С.".

11.12.2024 між Державним центром зайнятості, АТ "Ощадбанк" та ФГ "К.В.С." було укладено договір мікрогранту (далі - договір) в розмірі 250000,00 грн. шляхом підписання заяви про приєднання у відділенні уповноваженого банку.

Форму договору про надання мікрогранту затверджено наказом Міністерства економіки 06.07.2022 року №1969. Останній є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України і може бути укладений лише шляхом приєднання отримувача до всіх його умов в цілому шляхом надання уповноваженому банку заяви про приєднання до умов цього договору в порядку, передбаченому цим договором (далі - договір), який укладається між Державним центром зайнятості з однієї сторони та суб`єктом господарювання (далі - отримувач), з іншої сторони, щодо якого ДЦЗ прийняв рішення про надання мікрогранту та який приєднався до умов цього договору у визначеному в ньому порядку, які спільно іменуються як Сторони, а кожний окремо як Сторона.

Відповідно до пункту 2 розділу III договору, мікрогрант надається у безготівковій формі у національній валюті України шляхом зарахування коштів на рахунок отримувача через уповноважений банк у строки та порядку, визначені договорами про взаємодію та Порядком.

Відповідно до розділу 5 пункту 1 договору, обов`язковою умовою договору є створення отримувачем протягом строку дії договору робочих місць залежно від розмірів мікрогранту відповідно до умов Порядку, кількість яких визначається з урахуванням бізнес-плану та рішення ДЦЗ про надання мікрогранту та зазначається у заяві про приєднання.

Отримувач зобов`язується: з метою здійснення моніторингу та контролю виконання умов цього договору надавати ДЦЗ (відповідному регіональному, міському, районному, міському районному центру зайнятості або відповідній філії регіональних центрів зайнятості) доступ до місця провадження господарської діяльності отримувача відповідно до вимог Порядку, а також необхідну інформацію та документи, зокрема стосовно сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та створених робочих місць тощо; повернути до уповноваженого банку різницю між сумою отриманого мікрогранту та фактично сплаченими відповідно до Порядку податками, зборами (обов`язковими платежами), єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невиконання обов`язкової умови; (розділ 6 пункт 2 підпункт 4-5 договору).

ДЦЗ має право: через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості, а також із залученням відповідних центральних та/або місцевих органів влади (у разі необхідності), здійснювати моніторинг та контроль виконання умов договору (зокрема, шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача) відповідно до Порядку; вимагати від отримувача необхідну інформацію та документи, зокрема стосовно сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та створених робочих місць тощо; вимагати повернення коштів мікрогранту та розірвати цей договір у випадках, передбачених його умовами (розділ 6 пункт 4 договору).

Відповідно до пункту 2 розділу 13 договору, договір укладається шляхом приєднання отримувачем до його умов шляхом подання до уповноваженого банку належним чином заповненої та підписаної отримувачем (його уповноваженим представником) заяви про приєднання (в трьох ідентичних примірниках), яка оформляється у письмовій формі. Договір вважається укладеним з дати проставляння уповноваженим банком (його представником) відмітки на поданій йому отримувачем заяві про приєднання. Така відмітка проставляється уповноваженим банком після належної ідентифікації та верифікації отримувача, а також перевірки відповідності її даних бізнес-плану та рішенню ДЦЗ про надання мікрогранту такому отримувачу. Уповноважений банк відмовляє у проставлянні зазначеної відмітки на заяві про приєднання у випадку виявлення невідповідності вказаним документам.

Цей договір набирає чинності з дня його укладання у порядку, визначеному розділом ХІІІ цього договору та діє до повного виконання зобов`язань сторін, передбачених цим договором (пункт 1 розділ 14 договору).

Так, уповноважений банк в установленому порядку 27.12.2024 року перерахував кошти на рахунок грантоотримувача ФГ "К.В.С." згідно з договором про взаємодію.

23.06.2025 на виконання пункту 21 Порядку №738 фахівцями Роздільнянської філії Одеського обласного центру зайнятості за місцем провадження господарської діяльності ФГ "К.В.С.": Роздільнянський район, с. Яковлівка, вулиця Мащука Івана, 14 здійснено виїзну перевірку дотримання умов договору мікрогранту, за результатами якої складено Акт перевірки/огляду дотримання умов договору мікрогранту/гранту №14.

Вказаною перевіркою встановлено:

- виконання обов`язкової умови договору мікрогранту, зокрема створення 2 робочих місць;

- використання коштів згідно цільового призначення. Відповідно до платіжної інструкції №1 від 25.12.2004 кошти мікрогранту на суму 250000,00 грн. з призначенням платежу: "Оплата за бочку МЖТ-10 нову, згідно рахунку на оплату №000550 від 24 грудня 2024, у т.ч. ПДВ-41666,67 грн. (договір № 12550/12.2024 від 24.12.2024) "ФГ "К.В.С." перерахувало ТОВ "Оріховський завод сільгоспмашин" ();

- відсутність в наявності обладнання, яке планувалося придбати за кошти мікрогранту (бочки МЖТ 10-10 для рідких добрив).

Встановлено, що 24.12.2024 року між ФГ "К.В.С." та ТОВ "Оріховський завод сільгоспмашин" укладено договір №12550/12.2024 про поставку у власність покупця обладнання (товару): Бочка МЖТ-10, нова в кількості 1 (одна) штука, вартістю 250000,00 грн., у тому числі ПДВ 41666,67 грн., у строк протягом 7 (семи) робочих днів після здійснення покупцем попередньої оплати товару згідно п.п.3.3. цього договору. Однак, постачальник порушив умови договору та не поставив товар. 13.05.2025 Господарським судом Одеської області у справі №916/878/25 задоволено позов ФГ "К.В.С." до ТОВ "Оріховський завод сільгоспмашин" та стягнуто з відповідача на користь ФГ "К.В.С." 250000,00 грн. за не поставлення товару за договором №12550/12.2024 від 24.12.2024 року.

За результатами перевірки, у відповідності до Порядку №738, Одеським ОЦЗ, враховуючи протокол постійно діючої Комісії Одеського ОЦЗ з питань надання мікрогрантів/грантів від 22.07.2025, прийнято рішення від 24.07.2025 № 732 про повернення коштів мікрогранту.

Отже, із вищевказаного вбачається, що незважаючи на виконання відповідачем обов`язкової умови договору щодо створення двох робочих місць та використання коштів за цільовим призначенням, як станом на дату проведення перевірки дотримання умов договору мікрогранту фахівцями Роздільнянської філії Одеського обласного центру зайнятості за місцем провадження господарської діяльності ФГ "К.В.С.", так і станом на час розгляду справи судом, обладнання, яке планувалося придбати за кошти мікрогранту (бочка МЖТ 10-10 для рідких добрив), фактично у відповідача відсутнє, що ним не заперечується.

Абзацом другим пункту 5 Порядку №738 передбачено, що мікрогранти надаються, зокрема, для придбання меблів, обладнання, транспортних засобів (які будуть використовуватися в комерційних та виробничих цілях), необхідних для провадження господарської діяльності, які не підлягають відчуженню до виконання умов договору про надання мікрогранту на створення або розвиток власного бізнесу (крім випадків відчуження внаслідок звернення стягнення на нього уповноваженим банком відповідно до договору застави).

Суд зауважує, що згідно п.21 Порядку №738, у разі встановлення під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту факту відсутності меблів, обладнання, транспортних засобів, придбаних отримувачем за кошти мікрогранту, які не підлягають відчуженню відповідно до абзацу другого пункту 5 цього Порядку, отримувач повертає вартість таких меблів, обладнання, транспортних засобів.

При цьому, незважаючи на встановлення рішенням Господарського суду Одеської області від 13.05.2025 у справі №916/878/25 обставин неналежного виконання своїх зобов`язань постачальником відповідача ТОВ "Оріховський завод сільгоспмашин", суд враховує положення укладеного між сторонами договору про надання мікрогранту. Так, відповідно до п.5 розділу VІI договору "Відповідальність сторін", отримувач несе відповідальність за ризики, пов`язані з використанням коштів мікрогранту та реалізацією бізнес-плану; згідно ч.7 п.2 розділу VІ "Права та обов`язки сторін", грантоотримувач зобов`язаний самостійно врегульовувати правовідносини з третіми особами, в тому числі в судовому порядку, які виникатимуть в процесі використання коштів мікрогранту та реалізації бізнес-плану.

За наведених обставин суд дійшов висновку про порушення відповідачем своїх зобов`язань на виконання вимог Порядку № 738 та договору про надання мікрогранту, що має наслідком стягнення вказаної заборгованості.

Що стосується позиції відповідача відносно того, що з огляду на положення п.20 Порядку №738, а також враховуючи факт сплати відповідачем ФГ "К.В.С." податків і зборів, заборгованість має бути стягнута з відповідача за мінусом сплачених податків та зборів за двох найманих працівників, суд зауважує наступне.

Як зазначено вище, п.20 Порядку №738 (на який посилається відповідач) регулює питання щодо невиконання грантоотримувачем обов`язкової умови договору мікрогранту, а саме створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 цього Порядку, та працевлаштування на них осіб на строк не менш як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проєкту.

В тому числі, даний пункт визначає, що у разі розірвання договору мікрогранту до завершення трирічного строку реалізації проєкту отримувач зобов`язаний протягом одного місяця з дня подання заяви про розірвання договору мікрогранту повернути різницю між сумою отриманого мікрогранту та фактично сплаченими на дату розірвання договору мікрогранту податками та зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, сплаченим за працевлаштованих згідно з цим Порядком працівників або за себе для отримувачів, визначених абзацом другим пункту 4 цього Порядку.

В даному випадку, по-перше, під час проведення перевірки дотримання умов договору мікрогранту встановлено виконання відповідачем обов`язкової умови договору мікрогранту, зокрема створення 2 робочих місць; по-друге, договір мікрогранту не розірваний, протилежного суду не доведено.

В той же час, під час перевірки встановлено саме факт відсутності обладнання, придбаного отримувачем за кошти мікрогранту, що, відповідно до п.21 Порядку №738, є підставою для стягнення з відповідача вартості такого обладнання.

Як зазначено вище, договором (пункт 5 Розділу VII) передбачено, що отримувач мікрогранту несе відповідальність за ризики, пов`язані з використанням коштів мікрогранту та реалізацією бізнес-плану. Отже, складаючи бізнес-план відповідач самостійно аналізує ринок, конкуренцію, поточні або майбутні загрози для свого бізнесу, і з урахуванням усіх цих складових планує свою господарську діяльність та самостійно несе ризики бізнесу.

З урахуванням вище викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами ст.16 цього Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Європейський суд з прав людини у справі "Мантованеллі проти Франції" звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду, у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є право на змагальне провадження.

За приписами ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено 1 вимогу майнового характеру в загальній сумі 250000 грн., тобто за подання цієї позовної заяви повинно бути сплачено судовий збір у загальному розмірі 3750,00 грн. (250000 грн. х 1,5%).

Разом з цим, позовна заява подана через підсистему Електронний суд, у зв`язку з чим при розрахунку судового збору застосовано понижуючий коефіцієнт 0,8. З урахуванням вказаного, сума судового збору, що підлягає сплаті за подання позовної заяви, становить 3000 грн. (3750 х 0,8).

При цьому, при зверненні з позовом до суду через систему Електронний суд позивач сплатив судовий збір в розмірі 3450,00 грн. згідно з платіжною інструкцією №7353 від 05.09.2025, замість 3000,00 грн. Таким чином, позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 450,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідне клопотання позивачем до суду подано не було, тому наразі судом не вирішується питання щодо повернення позивачу надмірно сплаченого судового збору в розмірі 450,00 грн.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача і підлягають стягненню на користь позивача в розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "К.В.С" (, 67412, Одеська обл., Роздільнянський р-н, с. Яковлівка, вул. Івана Мащука, буд. 14) суму заборгованості у розмірі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. на рахунок уповноваженого банку, з якого здійснювалося перерахування коштів - Отримувач: АТ "Ощадбанк", код отримувача: 00032129, надавач платіжних послуг отримувача: АТ "Ощадбанк", рахунок отримувача: НОМЕР_2 .

3. Стягнути з Фермерського господарства "К.В.С" (, 67412, Одеська обл., Роздільнянський р-н, с. Яковлівка, вул. Івана Мащука, буд. 14) на користь Одеського обласного центру зайнятості (, 65007, м. Одеса, вул. Михайла Болтенка, 10) - 3000 (три тисячі ) грн. 00 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Суддя М.Б. Сулімовська

Згідно з ч. ч.1, 2 ст.241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

У зв`язку із перебуванням головуючого у справі судді у відпустці за сімейними обставинами та тимчасовою непрацездатністю, загалом у період з 16.12.2025 по 09.01.2026, повне рішення складено і підписано 13.01.2026.