ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.12.2025м. СумиСправа № 920/812/25

Господарський суд Сумської області у складі судді Короленко В.Л., за участі секретаря судового засідання Виходцевої О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/812/25

за позовом Тростянецької міської ради (вул. Миру, буд. 6, м. Тростянець, Охтирського р-н, Сумської обл. 42600; код за ),

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Артметал Україна» (проспект Слобожанський, буд. 29, офіс 607, м. Дніпро, 49048, а/с 4950; код за ),

про стягнення 505286,04 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: Линник Л.В. (самопредстанвицтво),

від відповідача: Сєдов М.В. (адвокат, ордер серії АР №1250155 від 04.07.23025),

справа розглядається у порядку загального позовного провадження

установив:

10.06.2025 позивач звернувся з позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача 486695,64 грн пені та 18590,40 грн штрафу, а також 7579,29 грн судового збору.

10.06.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №920/812/25 призначено судді Котельницькій В.Л.

10.06.2025 за електронним запитом суду сформований витяг з ЄДРПОУ, за яким відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Артметал Україна», зареєстрований як юридична особа з ідентифікаційним кодом 37805242 та місцезнаходженням: проспект Слобожанський, буд. 29, офіс 607, м. Дніпро, 49083.

Ухвалою від 16.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/812/25 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; установлено сторонам строки для надання заяв по суті справи.

04.07.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх №3365, 3814), в якому відповідач просить задовольнити клопотання про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін; прийняти відзив до розгляду та відмовити у задоволенні позову.

09.07.2025 позивач подав відповідь на відзив (вх №3326), за якою позивач позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити.

Судом прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи подані сторонами заяви по суті справи: відзив на позов (вх №3265 від 04.07.2025) та відповідь на відзив (вх №3326 від 09.07.2025).

Ухвалою від 23.07.2025 у справі №920/812/25 задоволено клопотання відповідача про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження (вх №3814 від 04.07.2025), викладене у п.1 прохальної частини відзиву (вх №3265 від 04.07.2025); постановлено подальший розгляд справи № 920/812/25 здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі; призначено підготовче судове засідання на 18.08.2025, 11:00, з викликом сторін.

Ухвалою від 29.07.2025 у справі №920/812/25 задоволено заяву представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх №4090 від 24.07.2025); постановлено провести судове засідання у справі, призначене на 18.08.2025, 11:00, та подальші судові засідання за участі представника відповідача - Сєдова Михайла Володимировича (е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У підготовчому судовому засіданні 18.08.2025 прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи відповідь на відзив та в порядку ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольну про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в судове засідання на 24.09.2025, 14:30, в режимі відеоконференції за участі представника відповідача поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

24.09.2025 розгляд справи, призначений в судове засідання на 14:30, не відбувся, у зв`язку із оголошенням на території Сумської області повітряної тривоги, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 24.09.2025 у справі №920/812/25.

Ухвалою від 26.09.2025 у справі №920/812/25 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 28.10.2025, 11:30, в режимі відеоконференції за участі представника відповідача поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

28.10.2025 суддя Котельницька В.Л. перебувала у відпустці, в зв`язку з чим розгляд даної справи не відбувся.

28.10.2025 відповідно до наказу голови Господарського суду Сумської області №16 від 28.10.2025 «Про внесення змін до облікових документів Вікторії Котельницької », в зв`язку зі зміною прізвища суддею Вікторією Котельницькою, змінено прізвище «Котельницька» на « Короленко ».

Ухвалою від 31.10.2025 у справі №920/812/25 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 26.11.2025, 14:30, в режимі відеоконференції за участі представника відповідача поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні 26.11.2025 відповідно до ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про задоволення заяви представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (вх №6122 від 26.11.2025) та проведення судового засідання 26.11.2025 в режимі відеоконференції за участі представника позивача поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні 26.11.2025 розпочато розгляд справи по суті. Позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити; відповідач заперечував проти задоволення позову. Представником відповідача до початку судових дебатів в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України заявлено про судові витрати.

У судовому засіданні 26.11.2025 відповідно до ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви з розгляду справи по суті до 16.12.2025, 14:30, в режимі відеоконференції за участі представників сторін поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні 16.12.2025 встановлено:

Представники сторін у судове засідання прибули, додаткових заяв та/або клопотань не подали.

Судовий процес на виконання ч. 1 ст. 222 ГПК України фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд продовжив розгляд справи по суті.

Під час судових дебатів позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Відповідно до статей 209, 210 ГПК України, під час судового розгляду, були з`ясовані всі обставини, на які сторони у справі посилалися, як на підставу своїх вимог та/або заперечень, та досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні в порядку абз. 1 ч. 1 ст. 219 ГПК України суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України проголосив скорочене рішення.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне.

18.10.2022 між Тростянецькою міською радою (далі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Артметал Україна» (далі - відповідач, постачальник) укладено договір №174/10/18 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити, а замовник - прийняти та оплатити товар за проектом «Придбання обладнання з монтажем для облаштування місць тимчасового перебування внутрішньо переміщених (евакуйованих) осіб за межами населених пунктів в адміністративних межах Тростянецької міської територіальної громади», (далі - товар), на умовах, що передбачені даним договором.

Згідно з п. 1.2 договору асортимент, кількість, комплектність, ціна товару та обсяги встановлення наведені в Специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Ціна цього договору становить 91436700,00 грн, у тому числі ПДВ - 20%: 15239450,00 грн (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору поставка товару здійснюється згідно з заявками у строк, що не перевищує терміни зазначені в календарному графіку, що є невід`ємною частиною договору, на умовах поставки: DDP, згідно правил ІНКОТЕРМС 2010, за адресою: адміністративні межі Тростянецької міської територіальної громади (точна адреса буде додатково вказана замовником). Заявка вважається отриманою в день її надіслання на електрону пошту постачальника, також заявка може надсилатися засобами факсимільного зв`язку, поштою. При направленні заявки поштою (рекомендованим листом), датою отримання вважається дата особистого вручення, або третій робочий день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач листа. Визначальною є дата надсилання заявки на електронну пошту.

Загальний термін поставки товару - по 19.11.2022, згідно з етапів, зазначених у календарному графіку (п. 4.4 договору).

Згідно з п. 4.5 договору приймання товару за кількістю проводиться відповідно до вимог Інструкції, затвердженої постановою Держарбітражу від 15.06.1965 №П-6 зі змінами і доповненнями, а також відповідно до вимог ТУ і ГОСТ для даного виду товару.

У пункті 4.6 договору визначено, що приймання товару за якістю проводиться одним з наступних способів, що обираються замовником:

а) відповідно до вимог Інструкції, затвердженої постановою Держарбітражу від 25.04.1966 №П-7 зі змінами і доповненнями, а також відповідно до вимог ДСТУ і ГОСТ для даного виду Товару;

б) за участю незалежної експертної організації, залученої замовником.

Відповідно до п. 4.7 договору у разі якщо актом незалежної експертної організації підтверджується невідповідність поставлених товарів з умовами цього договору, постачальник зобов`язаний відшкодувати замовнику витрати, пов`язані із залученням незалежної експертної організації, протягом трьох робочих днів, або інший термін, письмово узгоджений сторонами, з моменту отримання рахунку замовника, який вважається отриманим постачальником після закінчення трьох робочих днів з моменту його відправлення замовником за адресою постачальника, вказаною в цьому договорі.

У разі призупинення замовником приймання товарів відповідно до вимог Інструкцій, затверджених постановами Держарбітражу від 15.06.1965 №П-6 і від 25.04.1966 №П-7, представник постачальника зобов`язаний з`явитися в строк, передбачений інструкціями П6, П7 або в інші терміни, узгоджені сторонами, для участі у продовженні приймання товарів і оформлення двостороннього акту (п. 4.8 договору).

Згідно з п. 4.15 договору дострокове відвантаження товару заборонене. Право дострокового відвантаження товару може бути надано постачальнику за умови попередньої письмової згоди замовника У разі поставки товару постачальником без повідомлення замовника, або в разі дострокової поставки товару без письмової згоди замовника, замовник має право відмовитися від приймання і оплати поставленого товару без пояснення будь-яких причин і відшкодування постачальнику будь-яких витрат (збитків). Усі витрати, пов`язані з поверненням даного товару, в тому числі всі транспортні витрати і витрати на зберігання, оплачуються постачальником.

Відповідно до п. 4.16 договору у разі порушення постачальником умови про термін поставки більш ніж на 5 робочих днів, замовник має право відмовитися від приймання і оплати простроченого постачанні товару без пояснення будь-яких причин і відшкодування постачальнику будь-яких витрат (збитків) і розірвати договір в односторонньому порядку.

У разі несвоєчасного виконання взятих на себе зобов`язань з поставки і монтажу (контрольної збірки) товару, постачальник повинен сплатити замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни непоставленого товару, за кожен день затримки поставки. У разі порушення строків поставки більше ніж на 10 робочих днів замовник має право відмовитись від подальшого приймання та оплати товару (пункт 6.2. договору).

Згідно з п. 6.3 договору у разі порушення термінів або обсягів поставок товару, постачальник сплачує замовнику неустойку у розмірі 10% від ціни непоставлених в зазначений термін товарів.

Відповідно до п. 6.4 договору у разі передачі постачальником товару неналежної якості, що може бути встановлено замовником при отриманні, постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20% від ціни такого товару.

Цей договір діє з дати його укладення і до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), але не пізніше ніж до 31.12.2022, а в частині оплати за надання послуг - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних).

Відповідно до Специфікації, що є додатком №1 до договору товаром за договором є обладнання з монтажем для облаштування місць тимчасового перебування внутрішньо переміщених (евакуйованих) осіб.

Позивачем у позові зауважено, що між сторонами спору було укладено ряд додаткових угод до договору.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди №13 від 18.09.2024 пункт 4.4 договору викладено у новій редакції: «Загальний термін поставки товару - по 01.11.2024, згідно з етапів, зазначених у календарному графіку».

29.11.2022 між Тростянецькою міською радою як поклажодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Артметал Україна» як зберігачем укладено договір зберігання №1 (далі - договір зберігання), відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах визначених цим договором, згідно з актом приймання-передачі від 29.11.2022 №1, який є невід`ємною частиною цього договору, поклажодавець передає, а зберігач приймає на зберігання протягом строку дії цього договору матеріальні цінності (далі - майно), а саме: обладнання з монтажем для облаштування місць тимчасового перебування внутрішньо переміщених (евакуйованих) осіб за межами населених пунктів в адміністративних межах Тростянецької міської територіальної громади (Корпус №1 в тому числі КТП 630 кВА) в кількості 1 комплект вартістю 8495100,00 грн з ПДВ (у т.ч.: ПДВ 20% - 1415580,00 грн.

29.11.2022 між сторонами спору підписано акт №1 приймання-передачі до договору зберігання, за яким позивач передав відповідачу вищезазначене майно.

30.12.2022 та 15.05.2023 між позивачем та відповідачем укладено відповідно Додаткові угоди №1 та №2 до договору зберігання.

Відповідно до п. 1.1 додаткової угоди №2 від 15.05.2023 до договору зберігання, пункт 6.1 договору зберігання викладено у новій редакції, а саме: «6.1. Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 30.05.2023 року».

30.05.2023 між сторонами спору підписаний акт приймання-передачі №2 до договору зберігання, відповідно до якого відповідач повернув позивачу раніше передане йому майно за договором зберігання.

15.05.2023 між Тростянецькою міською радою як поклажодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Артметал Україна» як зберігачем укладено договір зберігання №2 (далі - договір зберігання №2), відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах визначених цим договором, згідно з актом приймання-передачі від 15.05.2023 №1, який є невід`ємною частиною цього договору, поклажодавець передає, а зберігач приймає на зберігання протягом строку дії цього договору матеріальні цінності (далі - майно), а саме: обладнання з монтажем для облаштування місць тимчасового перебування внутрішньо переміщених (евакуйованих) осіб за межами населених пунктів в адміністративних межах Тростянецької міської територіальної громади (Корпус №2) в кількості 1 комплект вартістю 25817700, 00 грн з ПДВ (у т.ч.: ПДВ 20% - 4302950,00 грн.

15.05.2023 між сторонами спору підписано акт №1 приймання-передачі до договору зберігання №2, за яким позивач передав відповідачу вищезазначене майно.

Відповідно до п. 1.1 додаткової угоди №1 від 27.12.2023 до договору зберігання №2, пункт 6.1 договору зберігання №2 викладено у новій редакції, а саме: « 6.1. Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 30.04.2024 року».

30.04.2024 між сторонами спору підписаний акт приймання-передачі №947-2 до договору зберігання №2, відповідно до якого відповідач повернув позивачу раніше передане йому майно за договором зберігання№2.

21.08.2023 між Тростянецькою міською радою як поклажодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Артметал Україна» як зберігачем укладено договір зберігання №3 (далі - договір зберігання №3), відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах визначених цим договором, згідно з актом приймання-передачі від 21.08.2023 №1, який є невід`ємною частиною цього договору, поклажодавець передає, а зберігач приймає на зберігання протягом строку дії цього договору матеріальні цінності (далі - майно), а саме: обладнання з монтажем для облаштування місць тимчасового перебування внутрішньо переміщених (евакуйованих) осіб за межами населених пунктів в адміністративних межах Тростянецької міської територіальної громади (Корпус №3) в кількості 1 комплект вартістю 57123900,00 грн з ПДВ (у т.ч.: ПДВ 20% - 9520650,00 грн.

Відповідно до п. 2.1 договору зберігання №3 зберігай зобов`язаний:

-вживати всіх необхідних заходів для доопрацювання та забезпечення збереження майна протягом строку зберігання (п. 2.1.1 договору зберігання №3);

-зберігати майно окремо від інших речей, з дотриманням усіх необхідних умов, які забезпечують збереження майна поклажодавця (п. 2.1.2 договору зберігання №3);

-нести відповідальність за втрату (нестачу) або пошкодження майна поклажодавця, переданого на зберігання зберігачеві, у відповідно до цього договору та чинного законодавства України з моменту одержання майна від поклажодавця та до моменту його повернення поклажодавцеві (п. 2.1.3 договору зберігання №3);

-повернути майно поклажодавцеві за першою вимогою останнього з подальшим його монтажем відповідно до договору №174/10/18 від 18.10.2022 укладеного між сторонами (п. 2.1.4 договору зберігання №3).

Згідно з п. 3.1 договору зберігання №3 поклажодавець зобов`язаний:

-передати зберігачеві майно на зберігання не пізніше, ніж через 1 (один) календарний день після набрання чинності цього договору (п. 3.1.1 договору зберігання №3);

-забрати у зберігача майно до закінчення строку цього договору (п. 3.1.2 договору зберігання №3).

За пунктом 3.2 договору зберігання №3 поклажодавець має право у будь-який час вимагати у зберігача повернення майна, яке знаходиться на зберіганні (всього або його частини).

Відповідно до п. 6.1 договору зберігання №3 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, та діє до 31.12.2023.

21.08.2023 між сторонами спору підписано акт №1 приймання-передачі до договору зберігання №3, за яким позивач передав відповідачу вищезазначене майно.

Додатковою угодою №2 від 30.04.2024 внесено зміни до договору зберігання №3, в т.ч.:

1)пункт 4.1 та 4.1.1 договору зберігання №3 викладено у новій редакції:

« 4.1. У випадку порушення договору, сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним в Україні законодавством.

4.1.1. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.

У разі несвоєчасного виконання взятих на себе зобов`язань з повернення і монтажу (контрольної збірки) матеріальних цінностей та наданих послуг, пов`язаних з їх монтажем, зберігач повинен сплатити поклажодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни неповернених матеріальних цінностей, за кожен день затримки повернення.

У разі порушення термінів або обсягів повернення матеріальних цінностей, зберігач сплачує Поклажодавцю неустойку (штраф) у розмірі 20% від ціни неповернених в зазначений термін матеріальних цінностей та наданих послуг, пов`язаних з їх монтажем.».

2)пункт 6.1 договору зберігання №3 викладено у наступній редакції:

« 6.1. Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами, та діє до 01.10.2024 року.».

Згідно з додатковою угодою №3 до договору зберігання №3 п. 6.1. договору зберігання №3 викладено у новій редакції: « 6.1. Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами, та діє до 01.11.2024 року».

01.11.2024, 04.11.2024 позивачем складений акт комісійного огляду та визначення стану монтажу складових елементів (матеріальних цінностей) товару, за яким комісія Тростянецької міської ради вирішила повідомити Тростянецького міського голову Бову Ю.А. про виявлені факти встановлення (монтажу) ТОВ «Артметал Україна» складових елементів (матеріальних цінностей) «Корпусу № 3» із порушенням обумовлених строків та рекомендувати розглянути питання щодо застосування щодо ТОВ «Артметал Україна» штрафних санкцій передбачених договором № 174/10/18 та договором відповідального зберігання №3 від 30.05.2023.

Відповідно до претензії №0511/6 від 05.11.2024 позивач повідомив відповідача, що з 01.11.2024 Тростянецька міська рада застосовує штрафні санкції, визначені розділом 4 договору відповідального зберігання №3 до ТОВ «Артметал Україна». Позивач зауважив, що повна вартість неповернутого в строк майна, становить 57123900,00 грн з ПДВ. Відповідно штраф за несвоєчасне виконання зобов`язання склав 11424780,00 грн, пеня відповідно - 40557,97 грн в день. Разом з тим, позивач зауважив, що як встановлено результатами перевірки, об`єкт змонтовано майже в повному обсязі за виключенням зазначених в даній претензії позицій. З метою застосування та нарахування справедливої суми штрафних санкцій ТОВ «Артметал Україна» може надати Тростянецькій міській раді обґрунтований розрахунок з підтверджуючими документами: вартості послуг (робіт) з монтажу 3 туалетів; вартості послуг (робіт) з монтажу частково змонтованих 7 душових кабінок: вартості робіт по приведенню у відповідність майданчика після завершення монтажних послуг.

Відповідно до відповіді на претензію від 06.11.2024 №06/11-1 відповідач зауважив, що у зв`язку з затримками, спричиненими посиленням обстрілів території Сумської області, що є причиною збільшення кількості сповіщень тривог та проведенню логістичних процесів, а також посиленням мобілізаційних процесів всередині країни, завершити вчасно нижче наведені роботи з монтажу, не є можливим: Монтаж туалетів - 3 шт.; душові кабіни - 7 шт. відповідач зазначив, що повне завершення монтажних робіт відбудеться 07.11.2024 та пропонував позивачу 07.11.2024 о 14:00 як дату проведення приймання товару за участі представників обох сторін.

07.11.2024 позивачем складений акт комісійного огляду та визначення стану монтажу складових елементів (матеріальних цінностей) товару (Корпусу №3), за яким комісія Тростянецької міської ради вирішила повідомити Тростянецького міського голову Бову Ю.А. про виявлені факти встановлення (монтажу) складових елементів (матеріальних цінностей) Корпусу № 3, що свідчить про не готовність повернення ТОВ «Артметал Україна» з відповідального зберігання Тростянецькій міській раді Товару (Корпусу № 3); порушення обумовлених договором відповідального зберігання № 3 від 30.05.2023 строків на повернення з відповідального зберігання товару; рекомендувати розглянути питання застосування щодо ТОВ «Артметал Україна» штрафних санкцій передбачених договором №174/10/18 та договором відповідального зберігання № 3 від 30.05.2023.

Згідно з претензією від 08.11.2024 №0811/4 адресованій відповідачу, позивач зауважив, що станом на 08.11.2024 загальна сума штрафних санкцій складає 11708685,79 грн. Позивач пропонував відповідачу зазначену вище суму штрафних санкцій сплатити у добровільному порядку у строк до 15.11.2024, зауваживши, що Тростянецька міська рада продовжує застосовувати до ТОВ «Артметал Україна» штрафні санкції визначені розділом 4 Договору відповідального зберігання № 3 до дня повернення Товару з відповідального зберігання.

Листом від 11.11.2024 №11/11-1 відповідач повідомив позивача що виявлені зауваження під час приймання 07.11.2024 усунені. Додатково відповідач звернув увагу позивача, що ущільнення душових комплектів (душових кабінок) передбачається виробником та комплектацією обладнання і не може бути замінене. Усі монтажні роботи зі встановлення душових кабінок були виконані чітко відповідно до інструкції з установки обладнання. З огляду на зазначене, відповідач пропонував позивачу 11.11.2024р. о 15:00 як повторну дату проведення приймання товару представниками обох сторін з подальшим підписанням акту приймання-передачі товару.

12.11.2024 між позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передачі №2 до договору зберігання №3 за пунктами 1-4 якого зберігач повернув, а поклажодавець прийняв з відповідального зберігання майно, а саме: обладнання з монтажем для облаштування місць тимчасового перебування внутрішньо переміщених (евакуйованих) осіб за межами населених пунктів в адміністративних межах Тростянецької міської територіальної громади (Корпус №3) в кількості 1 комплект вартістю 57123900,00 грн з ПДВ; майно повернуто повністю, відповідно до умов зазначеного вище договору, згідно з Планом будівлі та Технічних характеристик будівлі - Додаток №1; зауважень до якості і кількості майна немає; момент передачі майна зафіксований вірно: 12 листопада 2024 року.

12.11.2024 між сторонами спору підписано акт приймання-передачі №947-3 за адресою: Сумська область, за межами населених пунктів в адміністративних межах Тростянецької територіальної громади поблизу урочища Нескучне. У акті зазначено, що останній складено на підставі Специфікації до договору №174/10/18 від 18.10.2022 між постачальником - ТОВ «Артметал Україна» та замовником - Тростянецька міська рада, що засвідчує про виконання в повному обсязі поставки товару, а саме: обладнання з монтажем для облаштування місць тимчасового перебування внутрішньо переміщених (евакуйованих) осіб - Корпус №3 (Гуртожиток) в кількості 1 шт. У акті сторонами зауважено, що станом на 12.11.2024 недоліків товару не виявлено.

У претензії №3 від 18.11.2024 №1811/8 позивач зазначив, що в період з 02.11.2024 по 12.11.2024 ТОВ «Артметал Україна» допустило порушення умов договору відповідального зберігання №3 та вчасно не виконало взяті на себе зобов`язання, не повернуло Корпус №3 з відповідального зберігання, що надає право Тростянецькій міській раді вимагати від ТОВ «Артметал Україна» сплату нарахованих штрафних санкцій визначених Договором відповідального зберігання №3. Станом на 18.11.2024 сума штрафу за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань склала 1142780, 00 грн.; пеня за період з 02.11.2024 по 12.11.2024 становить 446137,67 грн. Таким чином, загальна сума нарахованих штрафних санкцій склала 11870917,67 грн та позивач пропонував відповідачу сплатити у добровільному порядку у строк до 22.11.2024 зазначений розмір штрафних санкцій.

18.11.2024, 23.11.2024 позивачем складений акт комісійного огляду та визначення стану монтажу складових елементів (матеріальних цінностей) товару (Корпусу №2, 3), в якому зазначено, що комісією Тростянецької міської ради 18.11.2024 проведено комісійний виїзд, з метою з`ясування стану придатності до використання (Корпусу № 3). Комісією було виявлено замокання стін та підвісної стелі «армстронг» при вході в будівлю, приміщення спортзалу та кімнатах № 3, 12, 19, 24 будівлі (Корпусу № 3). Також виявлено замокання стін та підвісної стелі «армстронг» першому поверсі будівлі «Їдальні» (Корпус № 2). Комісія вважає, що в обох випадках причиною вбачається не герметичності місць конструктивних примикань матеріалів. В акті зазначено, що Корпус № 2 був повернутий з відповідального зберігання 30.04.2024.

Листом від 04.12.2024 №04/12-1 відповідач надав позивачу відповідь на претензії від 05.11.2024, від 08.11.2024, від 18.11.2024, в якій відповідач зазначив, що порядок передачі товару у власність замовника визначений у пункті 4.9 договору, відповідно до якого, сторонами без жодних зауважень підписано акти приймання-передачі від 29.11.2022, від 21.08.2023, від 15.05.2023, із зазначенням в п. 2 про те, що майно передане повністю відповідно до умов договору від 18.10.2022 №174/10/18, а також видаткові накладні від 29.11.2022 №85, від 15.05.2023 №52, від 21.08.2023 №53. Вимоги позивача відповідач вважає неправомірними та залишає без задоволення.

У листі від 24.12.2024 №2412/11 позивач зазначив, що Тростянецька міська рада наразі вбачає недоведеними підстави для вирішення питання про зменшення штрафних санкцій чи застосування інституту звільнення від відповідальності за неналежне виконання умов зобов`язання внаслідок непереборної сили. Враховуючи вищевикладене, Тростянецька міська рада вимагала: у термін до 10.01.2025 включно оплати штрафних санкцій у вигляді пені у сумі 446137,67 грн та у термін до 31.12.2024 включно надати інформації про вартість 3 унітазів та 7 душових кабін, змонтованих в корпусі № 3. Позивач наголосив, що ТОВ «Артметал Україна» може самостійно до 10.01.2025 обрахувати штраф у розмірі 20% від вартості 3 унітазів та 7 душових кабін та послуг з їх монтажу, сплатити відповідну суму та надати міській раді підтвердні документи щодо вартості відповідного майна і послуг з його монтажу та розрахунку штрафних санкцій.

У відповідь листом від 30.12.2024 №30/12-1 відповідач повідомив позивача, що відповідності до п. 2.1.4 договорів зберігання встановлено обов`язок зберігача повернути майно поклажодавцю на його першу вимогу. Проте станом на дату складання відповіді на претензії Тростянецької міської ради, від останньої не надходило офіційних звернень щодо повернення майна зі зберігання, хоча строк дії договорів зберігання вже закінчився. Відповідач зауважив, що відповідно до п. 3.1.2 договорів зберігання, саме на поклажодавця сторонами покладено обов`язок щодо ініціювання повернення майна від зберігача до закінчення строку дії договорів. Таким чином, вимоги позивача за претензією від 24.12.2024 відповідач вважає необґрунтованими та залишив без задоволення.

Відповідно до претензії №5 від 03.04.2025 №0304/2 позивач Тростянецька міська рада вимагала у термін до 10.04.2025 включно сплатити штрафні санкції у вигляді пені нарахованої за період з 02.11.2024 по 12.11.2024 у сумі 446137,67 грн та у термін до 15.04.2025 включно надати Тростянецькій міській раді інформацію про вартість 3 унітазів та 7 душових кабін, змонтованих в Корпусі № 3 та/або самостійно до 15.04.2025 обрахувати штраф у розмірі 20% від вартості унітазів та 7 душових кабін та послуг з їх монтажу і сплатити відповідну суму, надавши міській раді документи щодо вартості відповідного майна і послуг з його монтажу та розрахунку штрафних санкцій.

Згідно з відповіддю від 17.04.2025 №б/н на претензію від 03.04.2025 відповідач зауважив, що для зберігача не настав обов`язок щодо повернення майна зі зберігання у зв`язку із неотриманням офіційної вимоги від поклажодавця про повернення майна зі зберігання, тому відповідачем не здійснено порушення умов договорів зберігання і як наслідок, до товариства не можуть бути застосовані штрафні санкції у вигляді неустойки, розмір якої визначений в п. 4.1.1 договору зберігання від 21.08.2023 №3, в редакції додаткової угоди №2 від 30.04.2024.

Враховуючи, що відповідачем в добровільному порядку не було задоволено претензії позивача та не сплачено нараховані штрафні санкції, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на той факт, що на підставі укладеного договору зберігання №3 у відповідача виник обов`язок провести контрольну зборку, монтаж Корпусу №3 та повернути його з відповідального зберігання у встановлені строки, а у позивача виник обов`язок прийняти обладнання на умовах, викладених у договорі. Однак, як зазначає позивач Корпус №3 було повернуто з відповідального зберігання лише 12.11.2024, а не 01.11.2024, як передбачалося погодженими сторонами умовами договору зберігання №3. Тобто вбачається доведеними обставини неналежного виконання умов договору зберігання №3 з боку відповідача.

Позивач зазначає, що умовами договору зберігання №3 було визначено, що у разі несвоєчасного виконання взятих на себе зобов`язань з повернення і монтажу (контрольної збірки) матеріальних цінностей та наданих послуг, пов`язаних з їх монтажем, зберігач (відповідач) повинен сплатити поклажодавцю (позивачу) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни неповернених матеріальних цінностей, за кожен день затримки повернення. У разі порушення термінів або обсягів повернення матеріальних цінностей, зберігач сплачує поклажодавцю неустойку (штраф) у розмірі 20% від ціни неповернених в зазначений термін матеріальних цінностей та наданих послуг, пов`язаних з їх монтажем. Загальна вартість договору № 3 складає 57123900,00 грн. з ПДВ, тобто є сумою, на яку нараховується пеня. Строк прострочення відповідачем зобов`язання за вказаним вище договором з 02.11.2024 р. по 12.11.2024 складає 12 календарних днів. Тому сума нарахованої позивачем за один день пені згідно претензії №1 становить 40557,97 грн. Загальна сума нарахованої пені за 12 днів складає за підрахунками позивача 486695,64 грн.

Щодо суми нарахованого штрафу, позивач зазначає, що претензіями №1, №2, №3, №4, та №5 відповідачу пропонувалось надати інформацію щодо вартості 3 незмонтованих туалетів та 7 душових кабін та вартості робіт з їх встановлення. Також пропонувалося самостійно провести обрахунок штрафу у розмірі 20% від вартості 3 унітазів та 7 душових кабін та послуг з їх монтажу, сплатити відповідну суму. Оскільки відповідачем не було самостійно розраховано штраф, позивач здійснив нарахування штрафу у розмірі 20% від суми 92 950, 00 грн, який склав 18590,40 грн.

Частиною 1 ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За частиною 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині 2 ст. 202 ЦК України визначено, що правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (ч. 1 ст. 617 ЦК України).

Частиною 1 ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування.

Згідно зі ст. 937 ЦК України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Договір зберігання, за яким зберігач зобов`язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. Прийняття речі на зберігання при пожежі, повені, раптовому захворюванні або за інших надзвичайних обставин може підтверджуватися свідченням свідків. Прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якщо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання.

У статті 938 ЦК України визначено, що зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

У статті 946 ЦК України визначено, що плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання. Якщо зберігання припинилося достроково через обставини, за які зберігач не відповідає, він має право на пропорційну частину плати. Якщо поклажодавець після закінчення строку договору зберігання не забрав річ, він зобов`язаний внести плату за весь фактичний час її зберігання. Установчим документом юридичної особи або договором може бути передбачено безоплатне зберігання речі.

Відповідно до ст. 947 ЦК України витрати зберігача на зберігання речі можуть бути включені до плати за зберігання. Витрати, які сторони не могли передбачити при укладенні договору зберігання (надзвичайні витрати), відшкодовуються понад плату, яка належить зберігачеві. При безоплатному зберіганні поклажодавець зобов`язаний відшкодувати зберігачеві здійснені ним витрати на зберігання речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поклажодавець зобов`язаний забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання (стаття 948 ЦК України).

Згідно зі ст. 949 ЦК України зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. Зберігач зобов`язаний передати плоди та доходи, які були ним одержані від речі. Тотожність речі, яка була прийнята на зберігання, і речі, яка була повернута поклажодавцеві, може підтверджуватися свідченням свідків.

Відповідно до ст.953 ЦК України зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.

Згідно зі ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання (стаття 617 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Судом в ході розгляду справи встановлено, що умови всіх трьох договорів зберігання були ідентичними на момент їх укладення, і у відповідності до п.1.1. договорів встановлено, що в порядку та на умовах визначених договорами, згідно з актами приймання - передачі, які є невід`ємними частинами договорів зберігання, поклажодавець передав, а зберігач прийняв на зберігання протягом строку дії договорів матеріальні цінності, визначені в договорах.

У відповідності до п.1.2. договорів зберігання здійснюється на безоплатній основі.

Тобто предметом спірного договору зберігання у відповідності до його умов та норм Цивільного кодексу України є послуга із забезпечення схоронності певних речей (рухомого майна: індивідуально визначених або родових, як-от документи, цінні папери, товари тощо) та їх повернення в такому ж стані поклажодавцеві, що включає дії зі взяття на зберігання, збереження і видачі речі. Таким чином, предметом договору зберігання не може бути виконання певних робіт по монтажу обладнання, що і передбачено п. 2.1.4 спірного договору зберігання №3, відповідно до якого зберігач зобов`язаний повернути майно поклажодавцеві за першою вимогою останнього з подальшим його монтажем у відповідності до умов договору №174/10/18 від 18.10.2022, укладеного між сторонами.

Суд дійшов висновку, що обов`язок виконати роботи по монтажу обладнання та відповідні строки проведення зазначених робіт передбачені саме договором поставки №174/10/18 від 18.10.2022, а не спірним договором зберігання №3.

Також суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів виконання з боку позивача п.3.1.2 договорів зберігання (в тому числі договору №3), яким саме на поклажодавця покладено обов`язок щодо ініціювання повернення майна від зберігача до закінчення строку дії договорів. Відповідної вимоги щодо повернення майна позивач відповідачу не висував.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора (стаття 613 Цивільного кодексу України).

Суд не погоджується з доводами позивача, що у відповідача виник обов`язок провести контрольну зборку та монтаж Корпусу №3 у встановлені строки саме на підставі договору зберігання №3, а не договору поставки №174/10/18 від 18.10.2022, що виключає покладення на відповідача відповідальності за порушення строків виконання робіт по монтажу (контрольної зборки) обладнання та наданих послуг, пов`язаних з монтажем, в межах правовідносин сторін, що виникли на підставі укладеного договору зберігання №3.

Таким чином, суд погоджується з правовою позицією відповідача, що до нього не можуть бути застосовані штрафні санкції у вигляді неустойки, розмір якої визначений в п.4.1.1 договору зберігання від 21.08.2023 року №3, в редакції додаткової угоди №2 від 30.04.2024 року.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За результатом розгляду справи, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову щодо стягнення з відповідача 486695,64 грн пені та 18590,40 грн штрафу, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову за необґрунтованістю.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача судовий збір в сумі 7579,29 грн, що сплачений при зверненні з позовом за платіжною інструкцією від 30.05.2025 №16.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи відмову у задоволенні позову, судові витрати зі сплати судового збору суд покладає на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Відмовити у задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256, ст. 257 ГПК України).

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повне рішення складено та підписано 30.12.2025.

СуддяВ.Л. Короленко