ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2025 м. Дніпро Справа № 904/6054/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді-доповідача Паруснікова Ю.Б.,

суддів: Верхогляд Т.А., Іванова О.Г.,

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2025 у справі (суддя Манько Г.В.), повний текст ухвали складено 17.11.2025

за позовом Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Жовтоводської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рута Біо Фарм», м. Жовті Води, Дніпропетровської області

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва та припинення володіння нерухомим майном,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і ухвали суду першої інстанції.

24.10.2025 Жовтоводська окружна прокуратура звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави, з вимогою зобов`язати ТОВ «Рута Біо Фарм» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого автозаправного комплексу за адресою м. Жовті Води, вул. Грушевського, 88Б, а також скасувати державну реєстрацію права власності відповідача на цей об`єкт нерухомості.

Крім того, прокурор подав заяву про забезпечення позову, у якій просить заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо зазначеного автозаправного комплексу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2025 у справі № 904/6054/25 в задоволенні заяви Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області про забезпечення позову - відмовлено.

2. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою перший заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою і просить: поновити строк на апеляційне оскарження ухвали; скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2025 у справі № 904/6054/25 та ухвалити нове рішення, яким заяву керівника Жовтоводської окружної прокуратури про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі; стягнути з відповідача у справі на користь Дніпропетровської обласної прокуратури сплачений судовий збір.

Апеляційна скарга мотивована незаконністю та необґрунтованістю ухвали, ухваленням її без повного з`ясування судом першої інстанції обставин справи, а також невідповідністю викладених у ній висновків фактичним даним і нормам матеріального та процесуального права, що свідчить про порушення вимог ст. 236 ГПК України щодо законності й обґрунтованості судового рішення.

Апелянт наголошує, що господарським судом не дотримано вимог ст. 86, 136, 137 ГПК України, не здійснено оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, не мотивовано відхилення або врахування кожного доказу, а також не враховано співмірності заходів забезпечення позову щодо негативних наслідків для сторін. Забезпечення позову є необхідним для охорони матеріально-правових інтересів держави та гарантії фактичного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, та спрямоване на запобігання можливим недобросовісним діям відповідача.

Фактично встановлено, що спірний об`єкт автозаправочний комплекс з мийкою площею 325 кв.м. на вул. Грушевського, 88Б у м. Жовті Води побудований на земельній ділянці комунальної власності, яка не була відведена для цієї мети, без відповідних дозвільних документів, включно з декларацією про готовність до експлуатації. Дані супутникового моніторингу, листи органів державного архітектурно-будівельного контролю та документи міської ради підтверджують, що будівництво фактично розпочато у 2021 році, а декларація 2011 року не підтверджує законність будівництва саме цього об`єкта.

Також відсутні дозволи на будівництво та оцінку впливу на довкілля, а земельна ділянка перебуває в оренді у ТОВ «Дніпровська м`ясна компанія». Водночас ТОВ «Рута Біо Фарма» набуло право власності та оренди на майно та земельну ділянку після будівництва, що дає відповідачу можливість вільно розпоряджатися об`єктом, у тому числі шляхом відчуження, що унеможливлює виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Апеляційна скарга прокуратури ґрунтується на необхідності застосування заходів забезпечення позову, які відповідно до ст. 136137 ГПК України та практики Верховного Суду та ЄСПЛ, мають бути співмірними та спрямованими на ефективний захист порушених прав, уникнення надмірного формалізму, запобігання втраті об`єкта або його відчуженню, і забезпечити реальне виконання судового рішення, зокрема шляхом збереження статус-кво, арешту майна або заборони вчиняти певні дії з майном.

Отже, відмова суду першої інстанції у вжитті заходів забезпечення позову є передчасною та порушує право держави на ефективний захист інтересів, а ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд з обов`язковим забезпеченням позову шляхом припинення володіння та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

3. Короткий зміст вимог відзиву на апеляційну скаргу та його узагальнені доводи.

У відзиві на апеляційну скаргу прокуратури ТОВ «Рута Біо Фарма» посилається на правильне встановлення судом першої інстанції обставин справи та законної відмови у забезпеченні позову, оскільки Товариство діє добросовісно, є законним власником автозаправного комплексу, уклало договір оренди земельної ділянки та забезпечило її цільове використання відповідно до містобудівної документації, сплачує податки та проводить моніторинг впливу на довкілля.

Жодних доказів порушень або загрози невиконання рішення суду, на які посилається апелянт, не наведено.

Заходи забезпечення позову, які просить вжити прокуратура, є неспівмірними, необґрунтованими та порушують права добросовісного власника й орендаря, а ризик відчуження майна є гіпотетичним.

З урахуванням вказаного Товариство просить залишити ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2025 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом першої інстанції встановлено, що Жовтоводська окружна прокуратура Дніпропетровської області звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом в інтересах держави в особі Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рута Біо Фарм», у якому просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди Жовтоводській міській раді у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою за адресою: м. Жовті Води, вул. Грушевського, буд. 88Б, шляхом приведення її у придатний для використання стан через знесення об`єкта самочинного будівництва автозаправного комплексу з мийкою площею 325 кв. м, що складається з операторської А-1, перехідного мосту Б-І, навісу В-І, автомийки Г-1, технічного приміщення Д-1, бензинових заправок № 1, 2, 3, підземних паливних резервуарів № 4 10, стели № 11 та мостіння І, а також скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ «Рута Біо Фарма» на зазначений об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 040) із закриттям відповідного розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи.

Одночасно з поданням позову прокурор звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив заборонити ТОВ «Рута Біо Фарма», а також будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним і державним нотаріусам), вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо вказаного об`єкта нерухомого майна автозаправного комплексу з мийкою площею 325 кв. м, розташованого за адресою: м. Жовті Води, вул. Грушевського, 88Б.

Заява прокуратури про забезпечення позову мотивована можливістю відчуження спірного об`єкта та, як наслідок, ускладнення або неможливості виконання рішення суду в майбутньому.

Відповідач заперечує проти заяви прокуратури про забезпечення позову і зазначає, що такі вимоги є необґрунтованими, неспівмірними та ґрунтуються на припущеннях, оскільки прокурором не доведено наявності реальної загрози невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

5. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що правові висновки щодо застосування ст. 136, 137 ГПК України у контексті мети та сутності забезпечення позову є послідовними і сталими, викладені, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22, а також у постановах Верховного Суду від 08.07.2024 у справі № 910/1686/24 та від 26.08.2024 у справі № 922/1454/24.

Метою заходу забезпечення є підтримання status quo та запобігання втраті активів або перешкоджання виконанню майбутнього судового рішення, поки суд розглядає справу по суті (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Кюблер проти Німеччини»). Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою та забезпечити продовження існування стану, який є предметом спору.

Забезпечення позову є превентивним процесуальним заходом, що має на меті запобігання можливим порушенням прав або охоронюваних законом інтересів позивача, гарантування реального виконання рішення суду та уникнення труднощів при його виконанні у разі задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 137 ГПК України, забезпечення позову може здійснюватися шляхом, зокрема, заборони відповідачу вчиняти певні дії щодо майна, якщо існує реальний ризик втрати, відчуження або обтяження спірного об`єкта, що може унеможливити фактичне виконання рішення.

Обраний спосіб забезпечення має бути співмірним, обґрунтованим та адекватним заявленим вимогам, спрямованим на запобігання реальним ризикам утруднення або неможливості виконання судового рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне підкреслити, що для застосування заходів забезпечення позову не вимагається доведення прямого наміру відповідача відчужити майно. Достатньо встановлення сукупності обставин, які створюють реальні ризики утруднення виконання рішення суду. У даному випадку такими обставинами є:

- активна господарська діяльність ТОВ «Рута Біо Фарм» на спірному об`єкті;

- наявність прав розпорядження майном і можливість його відчуження до моменту вирішення спору по суті;

- відсутність обмежень щодо реєстраційних дій щодо об`єкта;-

- соціальна значущість функціонування автозаправного комплексу для територіальної громади.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви прокурора, виходячи з того, що заявником не доведено наявності реальних, належно підтверджених ризиків істотного ускладнення чи унеможливлення виконання можливого рішення суду або ефективного захисту порушених прав.

Суд установив, що доводи прокурора ґрунтуються на припущенні щодо можливого відчуження об`єкта нерухомості, без надання належних і допустимих доказів наміру відповідача ухилитися від виконання судового рішення, при цьому саме по собі право власника розпоряджатися майном не є достатньою підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Крім того, суд дійшов висновку про неспівмірність і надмірність заявленого заходу забезпечення позову у вигляді повної заборони будь-яких реєстраційних дій, що призводить до необґрунтованого обмеження права власності відповідача та створює ризик порушення прав третіх осіб, які не є учасниками справи.

З урахуванням встановлених обставин, добросовісної поведінки відповідача та відсутності доказів необхідності застосування заявлених обмежень, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову а тому відмовив у задоволенні заяви прокурора.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції необґрунтованими, оскільки метою заходу забезпечення є запобігання відчуженню майна. ГПК України не містить вичерпного переліку допустимих заходів забезпечення позову, а суд має право вживати заходів, які відповідають меті забезпечення гарантуванню реального виконання рішення суду.

Застосування тимчасової заборони вчиняти реєстраційні дії щодо спірного майна є співмірним і обґрунтованим заходом забезпечення позову. Такий захід не позбавляє відповідача права володіння або користування майном, а лише обмежує можливість його відчуження чи обтяження, що відповідає меті забезпечення позову гарантувати ефективне виконання можливого судового рішення та уникнути втрати об`єкта (постанова Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20; від 16.02.2021 у справі № 910/16866/20 від 20.07.2021 у справі № 904/1933/21).

Колегія суддів також враховує необхідність збереження балансу інтересів сторін: заходи забезпечення позову не обмежують законне користування об`єктом відповідачем та орендарем і не порушують права третіх осіб. Одночасно вони гарантують захист державних інтересів у поверненні земельної ділянки та ліквідації самочинного будівництва, що є предметом спору.

У даній справі обраний позивачем спосіб забезпечення заборона ТОВ «Рута Біо Фарма» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єкту нерухомого майна автозаправного комплексу з мийкою, відповідає змісту п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України, оскільки фактично є забороною відповідачу розпоряджатися своїм майном шляхом його відчуження, обтяження чи іншого припинення права власності. Заборона відчуження або арешт майна не призводить до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки фактично обмежується лише можливість відчужувати власне нерухоме майно, тоді як володіння і користування зберігаються.

На момент звернення із заявою прокурором було надано належні докази, що ТОВ «Рута Біо Фарма» володіє об`єктом нерухомості (будівля, автозаправного комплексу з мийкою, площею 325 кв.м за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Жовті Води, вул. Грушевського М., буд. 88Б), який може бути відчужений або обтяжений до моменту вирішення спору, що унеможливить реальне виконання майбутнього судового рішення. Проте, суд першої інстанції не врахував, що метою арешту або заборони реєстраційних дій є запобігання відчуженню та виведенню активів боржника, що може зробити виконання майбутнього рішення фактично неможливим.

Доводи прокурора про необхідність заборони реєстраційних дій щодо об`єкта нерухомості ТОВ «Рута Біо Фарма» є обґрунтованими, оскільки невжиття таких заходів створює реальний ризик утруднення або неможливості виконання майбутнього рішення суду, адже заявлені позовні вимоги безпосередньо спрямовані на знесення об`єкта самочинного будівництва та скасування державної реєстрації права власності, а відтак збереження незмінного правового статусу спірного майна є необхідною передумовою ефективного виконання можливого рішення суду.

Водночас, доводи ТОВ «Рута Біо Фарма» про невідповідність заходу забезпечення предмету позову та «непропорційність» заборони є надуманими, оскільки реальні ризики можуть підтверджуватися поведінкою боржника, а не лише прямим наміром відчуження майна.

Суд першої інстанції безпідставно звів оцінку ризиків виключно до доведення наміру відчуження майна, тоді як реальні ризики утруднення виконання судового рішення можуть підтверджуватися сукупністю обставин, зокрема характером спірних правовідносин, активною господарською експлуатацією об`єкта, відсутністю правових обмежень на розпорядження майном, а також можливістю зміни власника чи правового статусу об`єкта до моменту ухвалення рішення по суті.

Помилковими є й висновки суду щодо неспівмірності заявленого заходу забезпечення позову, оскільки тимчасова заборона реєстраційних дій не позбавляє відповідача права володіння та користування майном, а лише обмежує розпорядження ним на період судового розгляду, що відповідає завданню забезпечення позову та не порушує балансу інтересів сторін.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що можливе відчуження об`єкта або інші реєстраційні трансформації (поділ, об`єднання, внесення змін до реєстру) здатні ускладнити або істотно затягнути виконання судового рішення, спричинити необхідність залучення нових осіб до участі у справі та фактично нівелювати ефективність судового захисту, що суперечить меті інституту забезпечення позову.

За таких обставин відмова суду першої інстанції у вжитті заходів забезпечення позову є наслідком неправильного тлумачення принципу співмірності, що свідчить про наявність підстав для скасування відповідної ухвали і постановлення нового рішення про задоволення заяви прокурора, оскільки така відмова фактично нівелює превентивну функцію забезпечення позову.

При цьому, колегія суддів ЦАГС вважає підлягаючою заяву прокуратури частково, а саме лише в частині заборони реєстраційних дій щодо відчуження спірного об`єкту.

Доводи ТОВ «Рута Біо Фарма» не спростовують аргументів прокурора і не підтверджують законність ухвали суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права та неповно з`ясував обставини справи. Висновки суду не відповідають фактичним даним і правовій суті спірних відносин, тоді як доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

6. Щодо розподілу судових витрат.

Розподіл судових витрат за перегляд справи в апеляційному порядку підлягає здійсненню судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України - за наслідками розгляду справи по суті.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2025 у справі № 904/6054/25 скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Рута Біо Фарм» (, 52200, Кам`янський район, Дніпропетровської області, м. Жовті Води, вул. Героїв України, буд. 40, кімн. 106) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам приватним та державним нотаріусам), вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо відчуження об`єкта, який складається з операторської А-І, перехідного мосту Б-І, навісу В-І, автомийки Г-І, технічного приміщення Д-І, заправки бензинової № 1, 2, 3, підземних наливних резервуарів № 4-10, стели № 11, мостіння І, що розташований за адресою: м. Жовті Води, вул Грушевського, 88 Б (реєстраційний номер нерухомого майна 040).

Ця постанова відповідно до статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень.

Стягувачем за цією постановою є:

Жовтоводська окружна прокуратура (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Богдана Хмельницького, 21; код ЄДРПОУ/Умовний код ).

Боржником за цією постановою є:

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Рута Біо Фарм» (52200, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, Кам`янський район, вул. Героїв України, буд. 40, кімн. 106; ).

Пред`явлення даної постанови до виконання складає три роки, починаючи з наступного дня після набрання даною постановою законної сили - до 26.12.2028 (включно).

Матеріали оскарження ухвали № 904/6054/25 повернути до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14.01.2026.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

О.Г. Іванов