ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2025 року м.Дніпро Справа № 904/5070/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача): Верхогляд Т.А.,

суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.

представники сторін:

прокурор Дніпропетровської обласної прокуратури Масенко А.О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Артек Медікал Груп" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2025 року у справі № 904/5070/25 (суддя Мельниченко І.Ф.)

за позовом Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, м. Дніпро в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради, м. Кам`янське, Дніпропетровська область

до відповідача-1: Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради "Міська лікарня швидкої медичної допомоги", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Артек Медікал Груп", м. Київ

про розірвання договору та стягнення 68 046 650,00 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2025 року у справі № 904/5070/25 заяву Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про забезпечення позову - задоволено.

З метою забезпечення позову накладено арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Артек Медікал Груп" (04053, місто Київ, вул.Січових Стрільців, будинок 21; ), що знаходяться на всіх відкритих рахунках та на тих, які будуть відкриті після винесення ухвали, у всіх банківських та інших кредитно-фінансових установах, та на майно, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Артек Медікал Груп" (04053, місто Київ, вул.Січових Стрільців, будинок 21; ) в межах ціни позову, у розмірі 68 046 650,00 грн.

Приймаючи вказану ухвалу, суд першої інстанції вказав, що на час ухвалення рішення у ТОВ "Артек Медікал Груп" на рахунку може не бути необхідних коштів для виконання рішення у випадку задоволення позову.

Заявлений прокурором захід забезпечення позову суд вважав обґрунтованим та адекватним стосовно позовних вимог.

Суд зазначив, що:

- невжиття цього заходу забезпечення позову до вирішення справи по суті й набрання законної сили судовим рішенням може істотно ускладнити в разі задоволення позовної вимоги поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду;

- відповідачем-2 не виконано зобов`язання перед покупцем в частині поставки товару у визначеному договором порядку, не повернуто попередню оплату в сумі 68 046 650,00 грн., що, на думку прокурора, свідчить про недобросовісність дій ТОВ "Артек Медікал Груп" та наміри ухилення від сплати коштів, у тому числі за майбутнім судовим рішенням (у разі задоволення позову).

- згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Артек Медікал Груп" становить 100 000,00 грн., що очевидно є недостатнім для виконання грошового зобов`язання.

Також, суд першої інстанції послався на судову практику, викладену в постановах Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 917/805/23, від 11.10.2023 у справі № 916/409/21, від 15.09.2023 у справі № 916/2359/23, від 08.08.2023 у справі № 922/1344/23, від 27.04.2023 у справі № 916/3686/22, від 22.04.2024 у справі № 922/3929/23, об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 року у справі № 905/448/22.

Не погодившись з ухвалою суду, відповідач-2 оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що оскаржуваною ухвалою порушено його права та інтереси, ухвала постановлена з неправильним застосуванням норм права, без належного дослідження матеріалів справи та підлягає скасуванню.

Скаржник вказує, що:

- ТОВ "Артек Медікал Груп" неодноразово засвідчував відповідальне ставлення до виконання своїх зобов`язань за договором, не уникав виконання своїх зобов`язань та підтверджував готовність поставити, інсталювати та провести навчання персоналу у повній відповідності до умов договору;

- затримка поставки товару - Магнітно-резонансного томографу uMR 580, обґрунтовується наявністю об`єктивних обставин, які не залежать від -відповідача-2, а саме - через неготовність приміщення відповідача-1 законодавчо встановленим вимогам до приміщення, тому відповідач-2 не мав можливості виконати свої зобов`язання у строки, визначені договором;

- відповідачем- 2 на виконання своїх зобов`язань за договором здійснено закупівлю товару у виробника - компанії Shanghai United Imaging Healthcare Co., Ltd, Китай за кошти авансового платежу, наданого відповідачем-1 згідно умов договору у загальному розмірі 68 046 650,00 грн., що становить 100% від вартості товару. Тобто, кошти попередньої оплати були належним чином використані;

- 05.09.2025 року відповідачем-2 було здійснено поставку товару, про що свідчить видаткова накладна № МРТ-1 від 05.09.2025 року та акт приймання-передачі МРТ-1;

- відповідач - 2 не відмовлявся від прийнятих на себе зобов`язань за договором та виконує їх належним чином. Тому даний спір може бути врегульований у добровільному порядку, що в свою чергу виключає необхідність застосування заходів забезпечення позову;

- відповідач- 2 є постачальником медичного обладнання для закладів охорони здоров`я України з багаторічним досвідом співпраці, а застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на суму (68 046 650,00 грн.) може завдати значних збитків господарській діяльності;

- припущення прокурора стосовно того, що грошові кошти чи майно, яке є у власності відповідача - 2, може зникнути, зменшитися або може бути відчужено третім особам є необгрунтованими;

- обрані прокурором заходи забезпечення позову є неспівмірними із заявленими вимогами та призведуть до настання вкрай негативних наслідків для господарської діяльності відповідача-2 та істотних порушень його прав.

На думку скаржника вищевикладене в сукупності свідчить про наявність достатніх обґрунтувань та підстав вважати, що усі твердження позивача, викладені в заяві про забезпечення, є безпідставними та необґрунтованими, а судом першої інстанції не досліджено належним чином усі обставини справи та необхідність забезпечення позову, у зв`язку із чим ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2025 року у справі № 904/5070/25 підлягає скасуванню.

Сторони по справі відзиви на апеляційну скаргу не надали, участь своїх представників у судове засідання не забезпечили.

Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Кам`янська міська рада надала клопотання, в якому просила розглянути апеляційну скаргу без участі свого представника за наявними у справі матеріалами. Також у клопотанні повідомлено про те, що 29.10.2025 року ухвалою суду у даній справі скасовані заходи забезпечення позову. Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 756/1529/15-ц (провадження № І4-242цс18) вказано, що "апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце підчас розгляду справи судом першої інстанції".

Отже, апеляційним судом розглядається питання щодо обґрунтованості оскаржуваної ухвали на час її прийняття судом першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що перший заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури звернувся до господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради з позовом до відповідачів - Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Артек Медікал Груп", в якому просив:

- розірвати договір поставки товару № 11/04 від 02.05.2025 року, який укладено між Комунальним некомерційним підприємством Кам`янської міської ради "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Артек Медікал Груп";

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Артек Медікал Груп" на користь Кам`янської міської ради отриману попередню оплату у сумі 68 046 650,00 грн.

Судові витрати прокурор просив покласти на відповідачів.

12.09.2025 року від першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ "Артек Медікал Груп" (), що знаходяться на всіх відкритих рахунках та на тих, які будуть відкриті після винесення ухвали, у всіх банківських та інших кредитно-фінансових установах, та на майно, яке належить на праві власності ТОВ "Артек Медікал Груп" (), у межах ціни позову, у розмірі 68 046 650,00 грн.

Заява мотивована тим, що відповідачем-2 не виконано зобов`язання перед покупцем в частині поставки товару у визначеному договором порядку, не повернуто попередню оплату в сумі 68 046 650,00 грн., що, на думку прокурора, свідчить про недобросовісність дій ТОВ "Артек Медікал Груп" та наміри ухилення від сплати коштів, у тому числі за майбутнім судовим рішенням.

Прокурор зазначив, що ТОВ "Артек Медікал Груп" на даний час не обмежено в розпорядженні грошовими коштами, які знаходяться на його рахунках, та відсутність накладеного арешту може призвести до розпорядження коштами на розсуд відповідача з метою утруднення чи неможливості виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі за позовом прокурора, що свідчить про наявність підстав, визначених ст.ст.136, 137 Господарського процесуального кодексу України, для забезпечення позову прокурора.

Прокурор наголошує, що заходи забезпечення позову у заявлений спосіб і в межах суми спору законні права відповідача-2 не порушують, арешт на грошові кошти має на меті подальше звернення стягнення на них в разі задоволення позову, а відповідний спосіб забезпечення позову не порушує балансу інтересів сторін, а є законним тимчасовим заходом до результатів вирішення спору, спрямованим на забезпечення гарантії виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Також зазначає, що має підстави вважати, що без вжиття заходів забезпечення позову виконання рішення суду може бути ускладнене або унеможливлене.

В обґрунтування необхідності застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача-2, прокурор заначив, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Артек Медікал Груп" становить 100 000,00 грн., що очевидно є недостатнім для виконання грошового зобов`язання перед позивачем.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову зазначені у ст. 137 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У п.10 ч.1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, сторони мають право вжити заходи до забезпечення позову не лише якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, але також і у випадках, коли якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення та для ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Матеріали справи свідчать, що предметом позову є стягнення з відповідача-2 попередньої оплати за непоставлений товар. При цьому прокурор просить накласти арешт на кошти лише в межах суми попередньої оплати.

На думку колегії суддів, суд в оскаржуваній ухвалі дійшов вірного висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті й набрання законної сили судовим рішенням в разі задоволення позовної вимоги може істотно ускладнити поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Так, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі № 910/16866/20, від 15.04.2021 року у справі № 910/16370/20.

У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (пункт 23 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 року у справі №905/448/22).

Отже, наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що прокурор не довів можливість скаржника розпорядитись належними йому грошовими коштами.

За обставин звернення з позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач-2 має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду прокурор (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 року у справі № 905/446/22).

Тому колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо обов`язку позивача додатково доводити існування об`єктивних ризиків, що можуть утруднити або унеможливити виконання рішення у цій справі за умови задоволення судом позову (аналогічні висновки викладено в постанові Верховного Суду від 11.12.2023 року у справі №904/1934/23).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з сумою коштів, на які просить накласти арешт.

Встановлено і вірно на дану обставину звернув увагу суд першої інстанції, що предметом позову є стягнення з відповідача попередньої оплати і прокурор просив накласти арешт на кошти лише в межах суми попередньої оплати.

Є обґрунтованим висновок суду про те, що у випадку задоволення позову (на час ухвалення судом рішення) на рахунках відповідача-2 можуть бути відсутні кошти для виконання рішення. Отже, є необхідним застосування саме такого заходу забезпечення позову - накладення арешту на грошові кошти ТОВ "Артек Медікал Груп" в межах суми попередньої оплати в розмірі 68 046 650,00 грн.

Невжиття цього заходу забезпечення позову до вирішення справи по суті й набрання законної сили судовим рішенням може істотно ускладнити в разі задоволення позовної вимоги поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких прокурор звернувся до суду в інтересах держави ( подібний за змістом правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 11.11.2020 року у справі № 490/6312/19, від 21.12.2020 року у справі № 487/5726/19).

Також за правовим висновком, викладеним у п. 24 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 року у справі №905/448/22, виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості.

У разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

За приписами ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що належними та допустимими доказами апелянт не довів суду, що оскаржувана ухвала порушує його права чи інтереси.

Апеляційна скарга не доведена і задоволенню не підлягає.

Додатково колегія суддів зазначає, що на час розгляду даної апеляційної скарги встановлено, що суд першої інстанції ухвалою від 29.10.2025 року закрив провадження у справі № 904/5070/25 за позовом Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради до відповідачів: Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Артек Медікал Груп" про розірвання договору та стягнення 68 046 650,00 грн.

Також скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2025 року у справі № 904/5070/25 щодо накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Артек Медікал Груп", що знаходяться на всіх відкритих рахунках та на тих, які будуть відкриті після винесення ухвали, у всіх банківських та інших кредитно-фінансових установах, та на майно, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Артек Медікал Груп", у межах ціни позову, у розмірі 68 046 650,00 грн.

Викладене підтверджує, що наразі спір між сторонами і заходи забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2025 року у справі № 904/5070/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.02.2026 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков