УХВАЛА

23 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 925/1566/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

Кондратової І. Д.,

розглянув касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Чорненка Миколи Миколайовича

на рішення Господарського суду Черкаської області від 18.06.2025

(суддя Довгань К. І.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2025

(головуюча - Сітайло Л. Г., судді: Шапран В. В., Коробенко Г. П.)

у справі за позовом Фізичної особи-підприємця Чорненка Миколи Миколайовича

до Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі відокремленого структурного підрозділу "Золотоніські енергетичні мережі" публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"

про визнання неправомірним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

1. Фізична особа-підприємець Чорненко Микола Миколайович звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (далі - ПАТ "Черкасиобленерго"), в особі відокремленого структурного підрозділу "Золотоніські енергетичні мережі" ПАТ "Черкасиобленерго" (далі - Підрозділ) про визнання неправомірним та скасування рішення комісії Підрозділу, оформленого протоколом від 21.11.2024 №27, прийнятого за результатами розгляду акта від 17.06.2024 №007890 про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ).

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення комісії Підрозділу по розгляду акта від 17.06.2024 №007890 про порушення ПРРЕЕ, оформлене протоколом від 21.11.2024 №27, прийняте з порушенням положень ПРРЕЕ, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2018 №312, інших нормативно-правових актів за відсутності відповідних підстав.

3. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 18.06.2025, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2025, у задоволенні позову відмовлено.

4. Суд першої інстанції виходив з того, що акт про порушення від 17.06.2024 №007890 складений та оформлений відповідачем з дотриманням вимог пунктів 8.2.5, 8.4.2 ПРРЕЕ, за наслідками вчинення позивачем порушення ПРРЕЕ, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

5. 04.12.2025 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" від ФОП Чорненка М. М. надійшла касаційна скарга, в якій просить рішення суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

6. Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та установив наявність підстав для залишення її без руху з огляду на таке.

7. Частиною першою статті 300 ГПК України передбачено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

8. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

9. Таким чином правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги.

10. Так, відповідно до частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

11. Процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або допущене судом порушення норм процесуального права та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 287 ГПК України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

12. У касаційній скарзі скаржник визначив, що підставою касаційного оскарження судових рішень є наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України.

13. В обґрунтування зазначає, що судами попередніх інстанцій при вирішенні справи неправильно застосовано норму права, а саме: підпункт 3 пункту 8.4.2. ПРРЕЕ в частині можливості оператора системи визначити обсяг та вартість необлікованої електричної енергії на підставі акта про порушення у разі виявлення інших дій споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі невстановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо), за умови цілісності пломб, відсутності дій споживача та того факту, що після заміни засобу комерційного обліку споживання електроенергії споживачем не тільки не збільшилось, а навіть зменшилось, і правовий висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права підпункту 3 пункту 8.4.2. ПРРРЕ у подібних правовідносинах з урахуванням фактичних обставин даної справи відсутній.

14. Окрім того, скаржник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій грубо порушено норми процесуального права, зокрема, норми статей 7, 73, 74, 86, 236 ГПК України щодо надання оцінки зібраним у справі доказам як в цілому, так і кожному доказу окремо. Однак у цій частині касаційна скарга не містить зазначення передбаченої статтею 287 ГПК України підстави касаційного оскарження.

15. Верховний Суд звертає увагу, що у разі оскарження судового рішення з підстав недослідження доказів у справі, враховуючи повноваження суду касаційної інстанції, передбачених вимогами статті 300 ГПК України, то підставою касаційного оскарження судового рішення є пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України.

16. У такому разі касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення, а також обґрунтування як це порушення унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

17. Аргументи щодо недослідження судами доказів у справі мають узгоджуватися з межами розгляду справи судом касаційної інстанції, що визначені у статті 300 ГПК України, а вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні узгоджуватися з визначеними скаржником підставами касаційного оскарження судових рішень.

18. Наведені недоліки щодо змісту касаційної скарги є підставою для залишення її без руху, із наданням скаржникові строку на приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

19. Також відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

20. Вирішуючи питання щодо обов`язку скаржника сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі, суд виходить з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.

21. Частиною другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

22. Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

23. Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

24. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 1 січня було встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3 028, 00 грн.

25. Відповідно до вимог касаційної скарги заявник за подання касаційної скарги мав сплатити судовий збір у розмірі 4 844,80 грн (3 028,00 х 200% х 0,8).

26. До касаційної скарги додана квитанція від 02.12.2025 № 2.428159007.1 про сплату судового збору в розмірі 6 056,00 грн, однак вона не може вважатися належним доказом сплати судового збору у встановленому законодавством порядку, з огляду на наступне.

27. Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

28. Згідно з частиною першою статті 6 Закону України "Про судовий збір" судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв.

29. Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163 (далі - Інструкція), яка визначає порядок ініціювання платіжних операцій з рахунків користувачів платіжних послуг, що відкриті в надавачів платіжних послуг з обслуговування рахунку; обов`язкові реквізити платіжної інструкції, на підставі якої ініціюється платіжна операція з рахунку користувача, та вимоги щодо їх заповнення; порядок виконання надавачами платіжних послуг кредитового переказу коштів, дебетового переказу коштів за згодою платника та дебетового переказу коштів без згоди платника; порядок виконання надавачами платіжних послуг заходів щодо арешту коштів на рахунках користувачів; особливості виконання надавачами платіжних послуг миттєвого кредитового переказу.

30. Пунктом 37 Інструкції передбачено, що одним із обов`язкових реквізитів платіжної інструкції є "Призначення платежу".

31. Пункт 41 Інструкції визначає, що платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

32. Так, у графі "Призначення платежу" обов`язково необхідно вказати: "101__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від __________(Дата оскаржуваного рішення) по справі __________(Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду)".

33. Тобто, необхідними реквізитами ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, у межах якої подається відповідна скарга.

34. Водночас у доданій скаржником квитанції від 02.12.2025 № 2.428159007.1 у графі "Призначення платежу" зазначено номер справи 925/15656/24, який є неправильним, про що свідчить акт Верховного Суду від 04.12.2025 № 32.1-14/498.

35. Отже, квитанція від 02.12.2025 № 2.428159007.1 про сплату 6 056,00 грн не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 18.06.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 у справі № 910/14332/24 у встановленому законом порядку, тому касаційна скарга також підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України для надання строку на усунення встановлених недоліків у частині сплати судового збору.

36. Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

37. Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись нормами статей 174, 234, 288, пункту 5 частини другої, пункту 2 частини четвертої статті 290, частини другої статті 292 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Чорненка Миколи Миколайовича на рішення Господарського суду Черкаської області від 18.06.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 у справі № 925/1566/24 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, таким способом:

- привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України шляхом її уточнення, з урахуванням недоліків, визначених у пункті 14 цієї ухвали;

- уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, надіслати відповідачу, надавши суду докази з урахуванням положень статті 42 ГПК України;

- надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 4 844,80 грн у встановленому законом порядку.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Кондратова