ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"26" грудня 2025 р. Справа№ 911/514/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Ткаченка Б.О.

без виклику сторін

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжкранзавод»

про ухвалення додаткового рішення

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Норма Енерго»

на рішення Господарського суду Київської області від 07.07.2025, повний текст рішення складено 08.08.2025

у справі № 911/514/25 (суддя Ейвазова А.Р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжкранзавод»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Норма Енерго»

про стягнення 8 479 653,68 грн

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Норма Енерго» на рішення Господарського суду Київської області від 07.07.2025 у справі № 911/514/25 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Київської області від 07.07.2025 у справі № 911/514/25 залишено без змін. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладено на скаржника.

06.11.2025 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжкранзавод» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення із проханням стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Норма Енерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжкранзавод» витрати на правову допомогу в розмірі 40 000,00 грн.

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) справу №911/514/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 призначено до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжкранзавод» про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/514/25 без повідомлення (виклику) учасників справи. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю «Норма Енерго» право подати до суду апеляційної інстанції заперечення (пояснення, міркування) на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжкранзавод» про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/514/25 в письмовій формі протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжкранзавод»

про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/514/25, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

18.11.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Норма Енерго» надійшли заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, із проханням відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №911/514/25 в повному обсязі, у зв`язку із наступним.

Так, на думку відповідача, позивач в жодному документі не заявив, що ним будуть подані докази про відшкодування витрат на правничу допомогу в порядку норм чинного законодавства, чим пропустив встановлений нормами ГПК строк до завершення судових дебатів.

Також відповідач зазначає, що ні відповідна заява, ні докази, що долучалися, не містять детального опису, наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Відповідач вказує, що зі змісту додаткової угоди, стає очевидним, що вона не підписана Фізичною особою-підприємцем Сідельниковою Оленою Леонідівною. На долученій сканкопії не міститься ні рукописного підпису разом з печаткою, ні електронного цифрового підпису. Відсутність підпису на додатковій угоді позбавляє її юридичної сили як доказу погодження відповідних умов та взагалі факту наявності повноважень ФОП Сідельникової О.Л. представляти інтереси позивача в Північному апеляційному господарському суді.

Відповідач дійшов висновку, що документ, який має підтверджувати зокрема повноваження та розмір витрат на правничу допомогу, вважається недопустимим у зв`язку з відсутністю його засвідчення підписом, і як наслідок підсутність підписаної угоди між Позивачем та ФОП Сідельниковою О.Л.

З огляду на виконання вимог ч. 4 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України представник позивача надає суду наступні докази:

- Договір про надання юридичних послуг № 01 від 04.02.2025, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжкранзавод» та ФОП Сідельниковою О.Л.

- Додаткову угоду № 1 від 10.09.2025 до Договору про надання юридичних послуг № 01 від 04.02.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зміст судового наказу встановлений статтею 155 ГПК України. Зокрема, у вказаній статті зазначено, що у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника (пункт 6 частини 1).

Відповідно до ст. 123 ГПК України, до судових витрат належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Так, позивач у відзиві на апеляційну скаргу заявник зазначає, що орієнтовна сума понесених витрат на правову допомогу становить 40 000,00 грн.

Натомість, дослідивши надані позивачем документи, в обґрунтування вимог про стягнення з відповідача 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правову (правничу), враховуючи наступне.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Разом із тим, у ч. 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання юридичних послуг № 01 від 04.02.2025, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжкранзавод» та ФОП Сідельниковою О.Л. та додаткову угоду № 1 від 10.09.2025 до Договору про надання юридичних послуг № 01 від 04.02.2025.

Згідно із п. 6.1. Договору про надання юридичних послуг № 01 від 04.02.2025 сторони погодили, що за послуги, надані виконавцем, замовник сплачує грошову винагороду в розмірі 10 000,00 грн, розмір вартості наданих послуг, в такому випадку остаточна сума грошової винагороди визначається сторонами та вказується у актв наданих послуг, підписаного сторонами.

Відповідно до п.6.1.1. додаткової угоди № 1 від 10.09.2025 до Договору про надання юридичних послуг № 01 від 04.02.2025 сторони погодили, що за послуги, надані виконавцем, за представлення інтересів у Північному апеляційному господарському суді у справі №911/514/25, замовник сплачує грошову винагороду у розмірі 40 000, 00 грн.

Крім того, колегія суддів зазначає про відсутність фізичного підпису ФОП Сідельнікової О.Л. на додаткові угоді № 1 від 10.09.2025 до Договору про надання юридичних послуг № 01 від 04.02.2025, а відсутність таких доказів є порушенням вимог щодо обґрунтованості заявлених витрат, що необхідні для їх стягнення в рамках судового процесу.

При цьому, позивачем не надано суду акту приймання-передачі наданих послуг, розрахунків витрат, детального опису робіт (наданих послуг), інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, як це передбачено п. 6.1. Договору про надання юридичних послуг № 01 від 04.02.2025.

Подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Тобто, позивачем у даній справі не було подано належних доказів, зокрема, акту приймання-передачі наданих послуг, платіжних доручень чи інших документів, що підтверджують обсяг і вартість наданих юридичних послуг.

Також, колегія суддів звертає увагу на відсутність підпису ФОП Сідельникової О.Л. на додатковій угоді № 1 від 10.09.2025, що ставить під сумнів належність цього документа як доказу укладення угоди про надання правничої допомоги. Відсутність підпису позбавляє цей документ юридичної сили, що також ставить під сумнів достовірність інформації щодо погодженого розміру витрат на правову допомогу.

Судова практика підтверджує, що в подібних випадках суд має враховувати надані документи, що підтверджують факт надання правової допомоги, а також обсяг і розмір витрат на ці послуги. Відсутність цих документів є підставою для відмови в задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки позивач не довів наявність і обґрунтованість зазначених витрат.

Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20.

Наявність лише договору не є достатнім доказом, для підтвердження факту понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вказане вище, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжкранзавод» про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/514/25.

Керуючись ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 244, 267-270, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжкранзавод» про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/514/25 відмовити.

2. Справу № 911/514/25 повернути до місцевого господарського суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287- 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.Г. Майданевич

Б.О. Ткаченко