ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року Справа № 918/288/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Коломис В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на рішення Господарського суду Рівненської області від 20.05.2025 у справі №918/288/25 (суддя Торчинюк В.Г.)

за позовом Керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу та Клеванської селищної ради

до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Поліський лісовий офіс"

про стягнення 96 648 грн 63 коп. шкоди, завданої порушенням лісового законодавства

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення Господарського суду Рівненської області від 20.05.2025 у справі № 918/288/25.

1.2. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 20.05.2025 у справі 918/288/25 задоволено позов керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу та Клеванської селищної ради до відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про стягнення в сумі 96 648 грн 63 коп.

1.3. Присуджено до стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" () в особі філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" () на користь держави в особі Клеванської селищної ради 96648,63грн - шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Присуджено до стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на користь Рівненської обласної прокуратури 2422 грн 40 коп. - судового збору.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. 31.03.2025 Керівник Рівненської окружної прокуратури звернувся до господарського суду з позовною заявою (через систему "Електронний суд") в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу та Клеванської селищної ради до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Поліський лісовий офіс" про стягнення в сумі 96 648, 63 грн. 01.04.2025 до суду від прокуратури надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи правильної позовної заяви для подальшого розгляду даного спору. Позовні вимоги прокуратура обґрунтовує тим, що відповідачем порушено вимоги законодавства у сфері охорони, захисту та використання лісів при веденні лісового господарства, а саме не здійснено комплекс заходів, спрямованих на збереження лісів, запобігання незаконних порубок. Зокрема, у липні 2024 року виявлено незаконну рубку дерев породи "дуб" у кварталі № 20 виділі 10 лісових насаджень у лісовому масиві філії "Костопільське лісове господарство" ДСГП "Ліси України". Внаслідок незаконної рубки дерев завдано збитків у вказаному розмірі.

2.2. Судом встановлено, що територія кварталу 20 виділу 10, в межах якого виявлено факти незаконної порубки дерев, перебуває в адміністративно-територіальних межах Клеванської селищної територіальної громади. 27.07.2024 майстром лісу ОСОБА_1 складено Акт огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства, відповідно до якого виявлено незаконну порубку 4 сироростучих дерев породи "дуб" в кварталі 20 відділу 10 Клеванського лісництва з діаметрами пнів: 52 см (1 шт.), 55 см (2 шт.) 55 см (1 шт). Внаслідок вказаного правопорушення заподіяно шкоду лісовому господарству на суму 96 818 грн. 14 коп., що розрахована за постановою № 665 від 23.07.2008, а також повідомлено працівників поліції про вчинення злочину. Відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження № 0000532 від 28.07.2024 за ч. 1 ст. 246 КК України. Під час досудового розслідування кримінального провадження здійснено огляд місця події, а саме кварталу 20 виділу 10 філії "Костопільське лісове господарство" ДСГП "Ліси України", в ході якого виявлено та вилучено чотири стовбури з кронами дерева породи "дуб".

2.3. Державною екологічною інспекцією Поліського округу проведено розрахунок розміру шкоди заподіяної лісу незаконною рубкою дерев у вищезазначеному кварталі, відповідно до якого, розмір заподіяної шкоди становить 96651,06 грн. Також, за результатами проведеної експертизи, експертом Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру проведено розрахунок розміру шкоди заподіяної незаконною рубкою, відповідно до якої, внаслідок незаконної рубки 4 сироростучих дерев у кварталі 20 виділі 10 філії "Костопільське лісове господарство" ДСГП "Ліси України", завдано збитків у розмірі 96 648,63грн., про що експертом складено висновок від 14.08.2024 № СЕ-19/118-24/9614-ЕК.

2.4 Прокурор зазначає, що на даний час, шкода, завдана незаконною порубкою дерев не відшкодована. Оскільки здійснення самовільних рубок були здійснені у кварталі 20 виділу 10 лісових насаджень, що знаходяться на території позивача (Клеванської селищної ради), тому збитки, завдані внаслідок незаконної порубки лісових ресурсів, у відповідності зі статтею 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", статтею 69-1 Бюджетного кодексу України підлягають стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища міських рад, на території яких вчинено правопорушення, для подальшого перерозподілу у автоматичному режимі між бюджетами відповідних рівнів.

2.5 Звертаючись до суду з даним позовом, прокурор відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та статті 53 ГПК України визначив у чому саме полягає порушення інтересів держави та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

2.6. Предметом судового розгляду є поданий прокурором позов в інтересах держави в особі позивачів до відповідача, як постійного лісокористувача, про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу шляхом незаконної порубки дерев.

2.7. Відповідно до частини 1 статті 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди містяться у статті 1166 ЦК України Підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, за змістом статті вказаної статті є: протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина особи у заподіянні шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

2.8. Земельна ділянка в кварталі 20 належить ДСГП "Ліси України" на праві постійного користування. Незаконна вирубка дерев здійснена на території Костопільского лісництва ДП "Костопільське лісове господарство. Як встановлено з доказів, долучених до матеріалів справи, відповідачем (правонаступник) як постійним лісокористувачем, порушено норми статей 19, 63, 64, 86, 89, 90 ЛК України, що полягає у не забезпеченні охорони та збереження лісових насаджень, тобто, відповідач допустив протиправну бездіяльність, наслідком якої стало незаконне вирубування дерев у кількості 4 шт. Вказані обставини підтверджують наданими прокурором доказами.

2.9. З огляду на норми законодавства та положення статей 105, 107 Лісового кодексу України, статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", суд зазначає, що відповідач (правонаступник) допустивши протиправну бездіяльність у вигляді невчинення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчій йому території земель лісового фонду, діяв неправомірно, що призвело до незаконного вирубування невстановленими особами дерев породи "Дуб" (усього 4 шт.).

2.10. В даних правовідносинах визначальним є факт порушення постійним лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев, при цьому не важливо, хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування.

2.11. Відповідач не виконав обов`язків, покладених на нього законодавством з охорони лісу, що призвело до незаконної рубки лісу. Зокрема відповідач не виконав обов`язків щодо охорони та захисту лісових насаджень, контролю, обліку та оформлення виявлених лісопорушень. Внаслідок невиконання підприємством своїх обов`язків завдано шкоди лісу. Сума збитків, встановлена у висновку експерта а також у розрахунку розміру шкоди, який складений Державною екологічною інспекцією Поліського округу. У матеріалах справи наявні усі необхідні відомості для встановлення дійсного розміру шкоди, заподіяної лісу.

2.12. Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності.

2.12.1. Наслідком протиправної поведінки відповідача є шкода, заподіяна лісу в результаті проведення вирубки дерев не призначених у рубку. Така шкода перебуває у безпосередньому причинному зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, адже її заподіяння зумовлено невиконання ним обов`язкових умов щодо збереження лісу. Вина відповідача у здійсненні незаконної рубки дерев презюмується та ним не спростована, адже відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 19, пункту 5 частини першої статті 64 Лісового кодексу України, він як постійний користувач лісу не виконав свого обов`язку щодо здійснення охорони лісу від незаконних рубок та дотримання правил і норм використання лісових ресурсів. А тому, відповідач як постійний користувач несе цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства, що мало наслідком незаконну порубку дерев.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Філія "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", 11.06.2025 через систему "Електронний суд" звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою (вх.2619/25 від 12.06.2025), в якій просила рішення Господарського суду Рівненської області від 20.05.2025 у справі №918/288/25 про стягнення шкоди, заподіяної незаконною рубкою лісу в сумі 96 648,63 грн. скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права, а висновки суду, що викладені у рішенні не відповідають фактичним обставинам справи; таке рішення підлягає скасуванню. Судом першої інстанції не дотримано положень закону щодо ухвалення судом законного та обґрунтованого рішення

3.3. Скаржник насамперед, зазначає, що напередодні розгляду справи, представником відповідача на адресу суду 19.05.2025 надіслано клопотання про відкладення судового засідання у цій справі у зв`язку із зайнятістю представника у справі №165/401/25, розгляд якої здійснювався Іваничівським районним судом Волинської області (12 год 00 хв. 20.05.2025 ); у вказаний справі за правилами кримінального процесуального закону участь уповноваженого представника як захисника була обов`язковою, а її відкладення продовжувало застосування до підзахисних заходів забезпечення у кримінальному провадженні. Разом із тим, у день розгляду цієї справи (о 11 год. 40 хв. 20.05.2025) та при винесенні рішення суд відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, мотивувавши це тим, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відмова у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи зумовила порушення прав відповідача на подачу додаткових пояснень по суті справи та приєднання доказів, які мають значення для правильного вирішення справи. Адже, матеріали справи не містять достатньо інформації для належного розгляду справи судом та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. До того ж, проміжок часу між судовими засіданнями, призначеними у Господарському суді Рівненської області та Іваничівському районному суді Волинської області становив 20 хвилин, що є досить коротким проміжком, а відтак, представник відповідача не міг реалізувати ні права на участь у розгляді справи очно, ні права на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

3.3.1. Відтак, апелянт вважає, що неможливість прийняття участі у вказаному судовому засіданні у разі розгляду іншим судом справи, де очна участь захисника обов`язкова є поважними причинами для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи. Зокрема, судом порушено норму ст. 129 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказані вище обставини зумовлюють скасування судового рішення, внаслідок порушення судом норм процесуального права.

3.4. Також, мотивуючи прийняття оскаржуваного рішення суд прийшов до висновку, що відповідач як постійний лісокористувач, допустивши протиправну бездіяльність у вигляді невчинення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних вирубувань на підвідомчій йому території земель лісового фонду, діяв неправомірно, що призвело до незаконного вирубування третіми невстановленими особами. З цих підстав суд вирішив, що у діях відповідача наявний склад цивільного правопорушення та правові підстави для задоволення позовних вимог прокурора. Такі висновки є помилковими. В даному випадку, майстром лісу ОСОБА_1 27.07.2024 о 12 год. 30 хв. виявлено незаконну порубку 4 сироростучих дерев породи «дуб» в кварталі 20 відділу 10 Клеванського лісництва з діаметрами пнів: 52 см (1 шт.), 55 см (2 шт.) 56 см (1 шт), про що було складено Акт огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства, відповідно до якого розраховано шкоду лісовому господарству на суму 96 818,14 грн. Щодо факту вчинення незаконної порубки внесено Відомості про кримінальне правопорушення в до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження № 0000532 від 28.07.2024 за ч. 1 ст. 246 КК України. До того ж, згідно повідомлення заступника начальника СВ ВП №1 Рівненського РУП ГУНП у Рівненській області вих. №98657-2025 від 23.05.2025 у вказаному кримінальному провадженні ДСГП «Ліси України» визнано потерпілим.

3.4.1. Отже, саме у вказаному кримінальному провадженні відповідача визнано потерпілим, що у свою чергу унеможливлює стягнення з останнього шкоди, завданої незаконній вирубці лісу. В позовній заяві прокурором визначено підставу для стягнення шкоди у судовому порядку з відповідача, а саме: "на даний час у вказаному кримінальному провадженні досудове розслідування триває, жодній особі про підозру не повідомлено, збитки, завдані в сумі 96 648,63грн, не відшкодовано, що є підставою для їх стягнення у судовому порядку". Відтак, прокурором визначено критерії, які є складовими підстави для стягнення шкоди з відповідача: - досудове розслідування триває; - жодній особі про підозру не повідомлено; - збитки не відшкодовано. За таких обставин відповідальність органу досудового розслідування за невжиття належних заходів щодо відшукання винних осіб за вчинене правопорушення перекладається на постійного лісокористувача, однак відповідач не наділений повноваженнями щодо проведення слідчих та розшукових дій. Виключно через не встановлення органом досудового розслідування осіб винних у незаконній рубці дерев прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, вважає, що збитки завдані інтересам держави мають бути відшкодовані за рахунок постійного лісокористувача, стовідсотковим бенефіціаром якого є держава. Зазначений механізм фактично нівелює завдання прокуратури щодо захисту інтересів держави, оскільки такий захист здійснюється за рахунок держави в особі ДП "Ліси України", є формальним і жодним чином не сприяє реальному відшкодуванню заподіяної шкоди, а також притягненню до відповідних видів відповідальності винних осіб.

3.5. Також прокурором та судом залишено поза увагою той факт, що у разі відшукання та притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 246 КК України винних осіб у кримінальному провадженні №0000532 від 28.07.2024 досудове розслідування якого триває, можливість здійснення з таких стягнення заподіяної шкоди навколишньому природному середовищу буде сумнівною, оскільки механізм такого стягнення нормативно врегульований, а збитки вже будуть компенсовані за рахунок постійного лісокористувача.

3.6. За правилами ч.1 ст. 128 КПК України пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння має право особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди.

3.7. Натомість, подача регресного позову у кримінальному провадженні кримінальним процесуальним законом не передбачена. Саме відповідач, який є державним підприємством (постійним користувачем лісових ресурсів) та який вживав всіх передбачених законодавством заходів щодо охорони лісів, має відшкодовувати шкоду, завдану іншими невстановленими особами, не дають. Таким чином, лісові господарства несуть відповідальність, лише у разі вчинення ними самими незаконної рубки або у разі допущення ними порушення вимог щодо ведення лісового господарства. Водночас, відповідач вчасно і в повній мірі здійснював комплекс заходів, спрямованих на охорону та збереження лісів від незаконних рубок відповідно до вимог чинного законодавства. Дана обставина позовною заявою та доданими до неї документами не спростовується.

3.8. Скаржник зазначає, що відповідачем вжито усі можливі заходи щодо запобіганню, виявленню та фіксації правопорушень у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, зокрема, саме посадова особа державної лісової охорони виявила незаконну рубку у зв`язку з чим, вказане правопорушення було належно зафіксовано та подано заяву про виявлення факту вчинення такої незаконної порубки. До того ж, варто зауважити, що досудове розслідування, що має на меті встановити обставини кримінального правопорушення та виявити винну особу (осіб) ще триває, кримінальне провадження не закінчене, а особа (особи) яка вчинила кримінальне правопорушення - не встановлена. У зв`язку з цим, стягнення з відповідача шкоди, заподіяної незаконною рубкою лісу є неправомірною та такою, що суперечить принципу справедливості.

3.9. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на рішення Господарського суду Рівненської області від 20.05.2025 у справі № 918/288/25 та вирішено апеляційну скаргу розглядати без повідомлення учасників за наявними матеріалами в порядку письмового провадження.

3.9.1. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.08.2025 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України2 на рішення Господарського суду Рівненської області від 20.05.2025 у справі № 918/288/25 на підставі пункту 2 частини 2 статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

3.9.2. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.10.2025 задоволено касаційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України в особі філії "Поліський лісовий офіс".

3.9.2.1. Скасовано ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.08.2025 у справі №918/288/25.

3.9.3. Ухвала апеляційного господарського суду у даній справі скасована судом касаційної інстанції у зв`язку із порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права, відповідно, справа передана до Північно-західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

3.9.4. 30.10.2025 матеріали справи №918/288/25 надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2025 апеляційну скаргу Філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на рішення Господарського суду Рівненської області від 20.05.2025 у справі № 918/288/25 прийнято до розгляду.

4.1.1. Роз`яснено сторонам, що, відповідно до ч. 13 ст. 8, ч. 10 ст. 270 ГПК України, розгляд апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 20.05.2025 у справі № 918/288/25, відбудеться без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

4.2. Рівненська окружна прокуратура у відзиві від 01.07.2025 просить апеляційну скаргу Філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на рішення Господарського суду Рівненської області від 20.05.2025 у справі № 918/288/25 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

4.3. Позивач 1 Державна екологічна інспекція Поліського округу у відзиві від 15.07.2025 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Філії "Поліський лісовий офіс2 Державного спеціалізованого господарства "Ліси України" та залишити без змін рішення Господарського суду Рівненської області від 20.05.2025 у справі №918/288/25 про стягнення в сумі 96 648,63 грн. збитків завданих державі.

4.4. Розгляд апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 20.05.2025 у справі №918/288/25 здійснюється без повідомлення учасників справи, з урахуванням частини 13 статті 8 та частини 10 статті 270 ГПК України

4.5. Станом на 29.12.2025, до початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час їх розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на рішення Господарського суду Рівненської області від 20.05.2025 у справі № 918/288/25 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

6.1.1. Норми матеріального права:

Конституція України;

Закон України "Про прокуратуру";

Закон України "Про місцеве самоврядування в України";

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);

Лісовий кодекс України;

Закон України "Про рослинний світ;

Закон України "Про охорону навколишнього природного середовища";

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України);

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзивів на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Згідно наказу Державного агентства лісових ресурсів України № 625 від 04.10.2021 "Про припинення Державного підприємства "Рівненське лісове господарство" та затвердження складу Комісії з припинення" вирішено припинити Державне підприємство "Рівненське лісове господарство" (ідентифікаційний код 13983688) шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного підприємства "Костопільське лісове господарство" (ідентифікаційний код 00992800). Визначено, що Державне підприємство "Костопільське лісове господарство" є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства "Рівненське лісове господарство".

7.3. Відповідно до наказу Генерального директора ДП "Ліси України" від 18.10.2024 за №1868 "Про припинення філії "Костопільське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", прийнято рішення про припинення філії "Костопільське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" шляхом її закриття (термін припинення до 31 січня 2025 року).

7.3.1. Визначено забезпечити передачу активів та пасивів до філії "Поліський лісовий офіс" згідно із затверджувальним передавальним актом.

7.4. З матеріалів справи слідує, що 27 липня 2024 року працівниками лісової охорони філії "Костопільське лісове господарство" складено Акт огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства, відповідно до якого виявлено незаконну порубку 4 сироростучих дерев породи "дуб" в кварталі 20 відділу 10 Клеванського лісництва з діаметрами пнів: 52 см (1 шт.), 55 см (2 шт.) 55 см (1 шт).

7.4.1. Внаслідок вказаного правопорушення заподіяно шкоду лісовому господарству на суму 96 818 грн. 14 коп., що розрахована за Постановою № 665 від 23.07.2008, а також повідомлено працівників поліції про вчинення злочину.

7.5. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка, на якій здійснено незаконну порубку дерев з кадастровим номером :01:002:0001, перебуває в постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України".

7.6. Згідно матеріалів лісовпорядкування, територія кварталу 20 виділу 10, в межах якого виявлено факти незаконної порубки дерев, перебуває в адміністративно-територіальних межах Клеванської селищної територіальної громади.

7.7. Також, 27.07.2024 до відділення поліції № 1 Рівненського Районного управління поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області (далі - ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області) надійшло повідомлення про те, що під час планового обходу в 20 кварталі відділі 10, виявлено самовільну незаконну порубку деревини породи "дуб". Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження № 0000532 від 28 липня 2024 року за ч. 1 ст. 246 КК України.

7.8. Під час досудового розслідувана кримінального провадження № 0000532 від 28 липня 2024 року за ч. 1 ст. 246 КК України здійснено огляд місця події, а саме кварталу 20 виділу 10 філії "Костопільське лісове господарство" ДСГП "Ліси України", в ході якого виявлено та вилучено чотири стовбури з кронами дерева породи "дуб".

7.9. Також, з метою підтвердження розміру шкоди, на виконання Постанови слідчого відділення від 12.08.2025 проведено судову економічну експертизу у кримінальному провадженні № 0000532.

7.10. За результатами проведеної експертизи та відповідного розрахунку розміру шкоди заподіяної незаконною рубкою, експертом Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру складено висновок експерта від 14.08.2024 № СЕ-19/118-24/9614-ЕК згідно якого експертом встановлено, що внаслідок незаконної рубки 4 сироростучих дерев у кварталі 20 виділі 10 філії "Костопільське лісове господарство" ДСГП "Ліси України", завдано збитків у розмірі 96 648 грн. 63 коп. (а.с. 26-29, т. 1).

7.11. В подальшому, Рівненською окружною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених статтею 131-1 Конституції України та статтею 23 Закону України Закону України "Про прокуратуру" виявлено факт порушення інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища.

7.11.1. Так, Рівненська окружна прокуратура звернулася до Клеванської селищної ради з листом від 23.01.2025, у якому проінформовано про встановлені порушення інтересів держави та запропоновала в строк до 10.02.2025 надати інформацію щодо вжитих заходів.

7.11.2. У відповідь Клеванська селищна рада повідомила прокуратуру про невчинення заходів з захисту природоохоронного законодавства з огляду на відсутність бюджетних коштів для сплати судового збору, та просила прокуратуру представляти інтереси держави в особі Клеванської сільської ради

7.12. Також, Рівненською окружною прокуратурою 06.03.2025 направлено лист до Державної екологічної інспекції Поліського округу, у якому проінформовано про встановлені порушення інтересів держави та запропоновано надати інформацію щодо вжитих заходів.

7.12.1. Згідно листа Державної екологічної інспекції Поліського округу від 11.03.2025 - екологічною інспекцією не здійснено заходи щодо стягнення шкоди, у зв`язку з припиненням проведення планових та позапланових перевірок, а відтак інспекція у порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" просила звернутись до суду з позовом про стягнення 96 648,63грн. шкоди, завданої ДП "Костопільське лісове господарство".

7.13. В подальшому, на виконання листа-запиту Рівненської окружної прокуратури від 17.03.2025 - Державною екологічною інспекцією Поліського округу проведено розрахунок розміру шкоди заподіяної лісу незаконною рубкою дерев у вищезазначеному кварталі, відповідно до якого, розмір заподіяної шкоди становить 96 651,06грн, при цьому зазначено, що розрахунок є прогнозований та може бути підтверджений висновком експерта.

7.14. 28.03.2025 Рівненська окружна прокуратура у встановленому порядку згідно вимог абзацу 3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомила селищну раду та екологічну інспекцію про прийняття рішення щодо звернення до господарського суду з відповідним позовом для представництва інтересів держави у суді.

7.15. 31.03.2025 до Господарського суду Рівненської області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу та Клеванської селищної ради до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про стягнення в сумі 96 648 грн 63 коп. (а.с. 1-9, т.1).

7.16. 01.04.2025 Рівненською окружною прокуратурою подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи правильну позовну заяву для подальшого розгляду даного спору (внаслідок технічної помилки через електронний суд прокуратурою 31.03.2025 завантажено інший текст позовна заяви, при цьому найменування сторін, суду, ціна позову, додатки в тому числі квитанція про сплату судового збору відповідали вимогам ГПК України).

7.17. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №918/288/25 за позовом Керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу та Клеванської селищної ради до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про стягнення в сумі 96 648 грн. 63 коп.

7.17.1. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження у змішаній (паперовій та електронній) формі та призначено підготовче судове засідання у справі.

7.18. Позовні вимоги прокуратура обґрунтовує тим, що відповідачем порушено вимоги законодавства у сфері охорони, захисту та використання лісів при веденні лісового господарства, а саме не здійснено комплекс заходів, спрямованих на збереження лісів, запобігання незаконних порубок. 27.07.2025 майстром лісу Філії "Костопільське лісове господарство" Терновцем В.Ю. складено Акт огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства, відповідно до якого виявлено незаконну порубку 4 сироростучих дерев породи "дуб" в кварталі 20 відділу 10 Клеванського лісництва з діаметрами пнів: 52 см (1 шт.), 55 см (2 шт.) 55 см (1 шт).

7.18.1. Внаслідок незаконної рубки дерев завдано збитків в розмірі 96 648 грн. 63 коп., що підтверджують висновком експерта від 14.08.2024.

7.19. 22.04.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечив у повному обсязі та просив суд у задоволенні позову відмовити. Відповідач зазначив, заявленими позовними вимогами не доведено неправомірність поведінки, яка виражалась би у діях чи бездіяльності відповідача. Оскільки позивач не довів неправомірність поведінки відповідача, у складі збитків відсутній і причинно - наслідковий зв`язок. Позивачем не обґрунтовано, які саме заходи охорони лісів не було вчинено з метою збереження лісів від незаконних порубок. Наявні матеріали справи не є достатніми та належними для підтвердження заявленого до стягнення у судовому порядку розміру збитків.

7.20. Позивачі у справі не скористалися правом подачі до суду будь-яких письмових пояснень по суті спору.

7.21. 28.04.2025 прокуратура в порядку ст. 166 ГПК України подала до суду відповідь на відзив відповідача, згідно якої останній спростовує доводи викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву та просить суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

7.22. 06.05.2025 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив позивача.

7.23. Розгляд даного спору у даній справі неодноразово відкладався судом першої інстанції.

7.24. За результатами розгляду даного спору, 20.05.2025 Господарським судом Рівненської області ухвалено оскаржуване рішення (пункт 1.1. - 1.3. цієї постанови) із підстав, наведених у пунктах 2.1.- 2.12.1. даної постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 20.05.2025 - без змін, виходячи з наступного.

8.2. Відповідно до частини 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, інтересів держави.

8.3. Частиною 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

8.3.1. Згідно частин 1, 3 вказаної норми право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

8.4. Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

8.5. Пунктом 3 частини 1 статті 1311 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

8.6. Згідно статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

8.7. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

8.8. Так, згідно частин 3 - 5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

8.9. Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного суду України №3-рп/99 від 08.04.1999, поняття інтереси держави, є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави.

8.10. При цьому, в основі інтересів держави, згідно даного рішення, завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. В п. 3 зазначеного рішення суд в загальному, не пов`язуючи вказане поняття з конкретними нормами, які підлягали тлумаченню, вказує, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

8.11. Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 р. зі справи №806/1000/17).

8.11.1. З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

8.12. Таким чином, прокурору надають право звертатися до суду з позовами про захист інтересів держави, обґрунтовуючи при цьому, в чому саме полягає таке порушення.

8.13. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у п.5.6 постанови від 16.04.2019 у справі №910/3486/18 зазначив, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

8.14. Окремо необхідно зазначити, що згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 для підтвердження судом підстав для представництва прокурора інтересів держави в суді у випадку, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, достатнім є дотримання прокурором порядку повідомлення, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", та відсутність самостійного звернення компетентного органу до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання такого повідомлення.

8.15. Так, прокурором у заявленому позові визначено позивачів:

- Державну екологічну інспекцію Поліського округу, як орган уповноважений на здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища;

- Клеванську селищну раду, як особу, яка не отримала відшкодування шкоди до місцевого бюджету.

8.16. Саме на земельній ділянці територіальної громади Клеванської селищної ради здійснено незаконну порубку дерев, що перебуває в постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та матеріалів лісовпорядкування).

8.16.1. Органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є Клеванська селищна рада як розпорядник земельних ділянок комунальної власності, що зобов`язаний здійснювати захист майнових прав територіальної громади

8.16.2. Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

8.17. Разом з цим, прокурор може заявити в інтересах держави позов, який виражається в інтересах частини українського народу - членів територіальної громади, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює саме орган місцевого самоврядування, хоча він, цей орган, навпаки, покликаний ці інтереси захищати.

8.18. Відповідно до статті 19 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища віднесено, зокрема формування і використання місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища у складі місцевих бюджетів.

8.19. Згідно із статтею 6 Закону України "Про рослинний світ" органи місцевого самоврядування включено до переліку органів, що здійснюють державне управління у сфері охорони, використання та відтворення рослинного світу.

8.20. Господарськими судами встановлено, що Рівненська окружна прокуратура зверталася з листами від 23.01.2025 до Клеванської селищної ради та від 06.03.2025 до Державної екологічної інспекції Поліського округу щодо встановлених порушень інтересів держави та запропоновано надати інформацію щодо вжитих заходів.

8.20.1. Клеванська селищна рада та Державна екологічна інспекція Поліського округу у своїх листах, серед іншого зазначили, що заходи щодо захисту природоохоронного законодавства та щодо стягнення шкоди у встановленому порядку останніми не вживалися - відтак просили прокуратуру: представляти інтереси держави в особі Клеванської селищної ради та відповідно інспекція просила прокуратуру у порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" звернутись до суду з позовом про стягнення 96 648,63 грн. шкоди, завданої ДП "Костопільське лісове господарство".

8.20.2. Відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" Рівненська окружна прокуратура 28.03.2025 повідомила селищну раду та екологічну інспекцію про встановлення прокурором підстав для представництва інтересів держави у суді та намір звернутись із позовом до суду.

8.21. У даному випадку звертаючись із даним позовом, прокурор виходить з необхідності вирішення проблем суспільного значення, існування яких виправдовує застосування механізму захисту інтересів держави у земельній сфері та права власності територіальної громади. Звернення прокурора до суду в даних спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання відшкодування шкоди, завданої навколишньому середовищу.

8.22. Підставою для представництва інтересів держави в судах є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних і інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

8.23. Згідно статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

8.24. Статтею 16 вказаного Закону передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

8.24.1. Аналогічні положення містить стаття 142 Конституції України.

8.25. Згідно частини 2, 3 статті 63 вказаного Закону доходи місцевих бюджетів формуються за рахунок власних, визначених законом, джерел та закріплених у встановленому законом порядку загальнодержавних податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Склад доходів місцевих бюджетів визначається Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України.

8.26. Місцеві бюджети мають бути достатніми для забезпечення виконання органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень на забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб. Повноваження на здійснення витрат місцевого бюджету мають відповідати обсягу надходжень місцевого бюджету (частини 1, 2 статті 66 Закону).

8.27. Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на землю та природні ресурси (частина 1 статті 60 Закону).

8.28. Згідно частини 1 статті 33 цього Закону, до делегованих повноважень органів місцевого самоврядування належить здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

8.28.1. До делегованих повноважень органів місцевого самоврядування згідно з вимогами п. б, ч. 1 ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" належить здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

8.29. Статтею 18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

8.30. Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та і їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами (стаття 10 вказаного Закону).

8.31. Статтею 15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що місцеві ради в межах своєї компетенції здійснюють контроль за одержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

8.32. При стягненні шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, слід врахувати приписи п. 7 ч. 3 ст. 29, ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, які визначають, що грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, сплачуються у визначеному вказаними нормами співвідношенні на рахунки спеціальних фондів Державного, обласних та місцевих бюджетів в розмірах 30, 20 та 50 відсотків відповідно.

8.33. Від так, внаслідок несплати шкоди заподіяної незаконною порубкою лісу, місцевий бюджет (всі кошти за заподіяну екологічну шкоду стягуються за місцем заподіяння шкоди на один казначейський рахунок спеціального фонду, відкритий на відповідну раду) Клеванська селищна рада не отримує відповідні кошти.

8.34. Так, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

8.35. Прокурор дотримуючись порядку, визначеного статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор інформував селищну раду та екологічну інспекцію про виявлені порушення та необхідність вжиття відповідних заходів реагування.

8.36. Оскільки останні не вжили будь-яких заходів, направлених на відновлення прав територіальної громади на майно, вказане свідчить про неналежність виконання своїх обов`язків з боку вказаного органу місцевого самоврядування.

8.37. Верховний Суд у постанові від 07.11.2018 у справі №916/749/17 вказав, що безпосередність звернення до суду прокуратури без зазначення компетентного органу, який здійснює функції держави в спірних відносинах, правомірно обґрунтовується перевищенням органом місцевого самоврядування, що здійснює правомочності власника майна, належного територіальній громаді, встановлених законом меж її владних повноважень. Захист інтересів держави в особі територіальної громади міста має здійснювати відповідна міська рада, проте, у разі якщо саме цей орган місцевого самоврядування вчинив дії у вигляді прийняття рішення, яке є незаконним та порушує інтереси держави в особі територіальної громади, правомірним є звернення до суду прокурора та визначення міської ради відповідачем, позаяк іншого органу місцевого самоврядування, який би міг здійснити захист інтересів держави в особі територіальної громади міста, не існує.

8.38. Враховуючи наведене, підстави та предмет позов органу прокуратури, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про правомірність звернення Рівненської окружної прокуратури до суду з даною позовною заявою в інтересах держави в особі в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу та Клеванської селищної ради.

8.39. Як уже зазначалося, частиною 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

8.40. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

8.41. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (стаття 16 ЦК України).

8.41.1. При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

8.41.2. Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

8.41.3. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

8.42. Нормами Господарського процесуального кодексу України встановлений обов`язок для особи, яка звернулась до суду доказування і подання доказів та визначені критерії належності та допустимості доказів.

8.43.Відповідно до частини 1 статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

8.44. Предметом судового розгляду є поданий прокурором позов в інтересах держави в особі позивачів до відповідача, як постійного лісокористувача, про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу шляхом незаконної порубки дерев.

8.45. В даному випадку спірні правовідносини за своїм змістом є позадоговірними, та стосуються стягнення шкоди, завданої порушенням природоохоронного законодавства, а саме незаконною рубкою дерев.

8.46. Відповідно до статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

8.47. Згідно статті 16, частини 1 статті 17 Лісового кодексу України, право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

8.48. Водночас, пунктом 1 частини 2 статті 19 Лісового кодексу України унормовано, що постійні лісокористувачі зобов`язані забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку.

8.49. Частиною 1 статтею 86 Лісового кодексу України визначено, що організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.

8.50. Згідно частини 5 статті 86 Лісового кодексу України, забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

8.51. Основними завданнями державної лісової охорони є: здійснення державного контролю за додержанням лісового законодавства; забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, захист від шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу (стаття 90 Лісового кодексу України).

8.52. Пунктами 1, 5 частини 2 статті 105 Лісового кодексу України визначено, що відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у: незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників; винні у порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

8.53. За статтею 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

8.54. В даному випадку слід зазначити, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев.

8.55 Частиною 1 статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

8.56. Стаття 11 ЦК України встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової шкоди.

8.57. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

8.58. Відповідно до частини 1 статті 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

8.59 Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

8.60. Частинами 1 та 2 статті 1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави відповідальності за завдану шкоду, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

8.61. Отже, стаття 1166 ЦК України встановлює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. У деліктних зобов`язаннях діє принцип відповідальності за вину. Тобто, деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювана шкоди.

8.62. Загальними підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, за змістом статті 1166 ЦК України є: протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина особи у заподіянні шкоди.

8.63. Таким чином, для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини.

8.63.1. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

8.64 При цьому, з урахуванням визначених господарсько-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності судочинства, позивач звільняється від обов`язку доказування вини відповідача у заподіянні шкоди.

8.65. Так, протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Протиправна поведінка найчастіше виражається в активних діях, які спричинили збитки в майновій сфері особи чи немайнових відносинах.

8.66. Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

8.67 Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (наслідки об`єктивно походять від певної дії чи бездіяльності).

8.68. Так, земельні ділянки в кварталі 20 належить ДСГП "Ліси України" на праві постійного користування. Незаконна вирубка дерев здійснена на території Костопільського лісництва ДП "Костопільське лісове господарство.

8.68.1. Господарськими судами встановлено, що відповідачем (правонаступник) як постійним лісокористувачем, порушено норми статей 19, 63, 64, 86, 89, 90 ЛК України, що полягає у не забезпеченні охорони та збереження лісових насаджень, тобто, відповідач допустив протиправну бездіяльність, наслідком якої стало незаконне вирубування дерев у кількості 4 шт. (сироростучі дерева породи "Дуб").

8.68.2. Вказані обставини підтверджуються наданими прокурором доказами.

8.69. Враховуючи вище викладені норм законодавства та положення статей 105, 107 Лісового кодексу України, статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" відповідач (правонаступник) допустивши протиправну бездіяльність у вигляді невчинення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчій йому території земель лісового фонду, діяв неправомірно, що призвело до незаконного вирубування невстановленими особами дерев породи "Дуб" ( 4 шт.).

8.70. Верховний Суд неодноразово висновував, що порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності.

8.70.1. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу. Таким чином, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев. Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами (аналогічні висновки при розгляді даної категорії справ містяться і у постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 23.08.2018 справа № 917/1261/17, від 20.09.2018 справа №909/495/17, від 07.06.2019 справа №914/1960/17).

8.71. В даному випадку, слід зазначити, що організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів. Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності.

8.72. В даних правовідносинах визначальним є факт порушення постійним лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев, при цьому не важливо, хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування.

8.73. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач ДСГП "Ліси України" в особі філії "Поліський лісовий офіс" не виконав обов`язків, покладених на нього законодавством з охорони лісу, що призвело до незаконної рубки лісу. Зокрема, відповідач не виконав обов`язків щодо охорони та захисту лісових насаджень, контролю, обліку та оформлення виявлених лісопорушень. Внаслідок невиконання підприємством своїх обов`язків завдано шкоди лісу.

8.74. Відповідно до статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

8.74.1. Розмір шкоди, заподіяний лісу, визначається на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу".

8.74.2. Розмір шкоди, яку прокурор просить у позовній заяві стягнути з відповідача, встановлена висновком експерта Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру складено висновок експерта від 14.08.2024 № СЕ-19/118-24/9614-ЕК.

8.74.3. У матеріалах справи наявні усі необхідні відомості для встановлення дійсного розміру шкоди, заподіяної лісу.

8.74.4. Докази спростування заявленого прокурором розміру шкоди, що зазначена в експертному висновку в матеріалах справи відсутні.

8.75. З наявних у матеріалах справи доказів апеляційним судом встановлено, що у діях відповідача наявні всі елементи правопорушення, що є підставою для покладення на нього відповідальності за заподіяну шкоду.

8.75.1. Протиправна поведінка відповідача полягала у недотриманні відповідачем нормативно визначених правил збереження лісу, в результаті якої (поведінки) була проведена рубка дерев.

8.75.2. Наслідком протиправної поведінки відповідача є шкода, заподіяна лісу в результаті проведення незаконної вирубки дерев. Така шкода перебуває у безпосередньому причинному зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, адже її заподіяння зумовлено невиконання ним обов`язкових умов щодо збереження лісу.

8.75.3. Вина відповідача у здійсненні незаконної рубки дерев презюмується та ним не спростована, адже відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 19, пункту 5 частини першої статті 64 Лісового кодексу України, він як постійний користувач лісу не виконав свого обов`язку щодо здійснення охорони лісу від незаконних рубок та дотримання правил і норм використання лісових ресурсів.

8.75.4. Таким чином, відповідач як постійний користувач несе цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства, що мало наслідком незаконну порубку дерев.

8.76. Згідно статті 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

8.77. Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарський суд виходить з презумпції вини правопорушника.

8.79. Як уже зазначалося, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

8.80. Прокурор обґрунтував та довів, що відповідач ДП "Ліси України" порушив законодавство про охорону навколишнього природного середовища, а відтак має відшкодувати заподіяну шкоду.

8.81. За таких обставин, оскільки під час розгляду даного спору суду надані належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог та наявності, визначених приписами статті 1172 Цивільного кодексу України - юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (частина 1 статті).

8.82. Позовні вимоги керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу та Клеванської селищної ради про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу підлягають до задоволення.

8.83. Господарськими судами встановлено наявність обставин, які свідчать про існування всіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення, що є необхідною умовою для притягнення відповідача у справі до цивільної відповідальності у вигляді стягнення шкоди, а саме: вина та протиправна поведінка відповідача полягає у тому, що всупереч вимог законодавства він не виконав обов`язок щодо охорони і збереження лісового фонду, внаслідок чого відбулась незаконна порубка дерев, чим спричинено шкоду, розрахунок розміру якої підтверджується висновком експерта.

8.84. Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову Рівненської окружної прокуратури та стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на користь держави в особі Клеванської селищної ради 96648,63грн - шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища - є обґрунтованим та правомірним.

8.85. Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

8.86. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

8.87. Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

8.88. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

8.89. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

8.90. Скаржник не довів тих обставин, на які посилався як на підставу своїх вимог та заперечень.

8.91. Оскаржуване рішення Господарського суду Рівненської області ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

8.92. З урахуванням наведеного, усі зазначені доводи апеляційної скарги (щодо стосуються вирішення справи суті спору застосування норм матеріального права) не спростовують висновку суду першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

8.93 Доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права у зв`язку із відмовою у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи №918/288/25 є безпідставними.

8.93.1. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.04.2025 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження справі №918/288/25 від 04.04.2025, ухвалою про відкладення підготовчого засідання від 22.04.2025, ухвалою про закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду по суті спору на 20.05.2025 - явка сторін у справі у судові засідання судом обов`язковою не визнавалася.

8.93.2. При цьому, слід зазначити, що у судовому засіданні у даній справі 22.04.2025 уповноважений представник відповідача не брав участі.

8.93.3. 06.05.2025 у судовому засідання від відповідача брав участь уповноважений представник - провідний юрисконсульт філії Білоус Віталій Володимирович.

8.93.3.2. Згідно ухвали за результатами вказаного судового засідання розгляд справи по суті призначено на 20.05.2025.

8.93.4. Як слідує з матеріалів справи, 19.05.2025 Адвокатом Піддубним Олександром Олександровичем, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально - видано Ордер №1140310 на надання правничої допомоги ДСГП "Ліси України" у Господарському суді Рівненської області; ордер виданий на підставі Договору про надання правничої допомоги №2/2024-з від 31.12.2024 (зазначений договір значиться також і в Ордері від 11.06.2025 на надання правничої допомоги в апеляційному суді).

8.93.5. Наведене свідчить, що правовідносини між адвокатом Піддубним О.О. та відповідачем щодо надання правничої допомоги останньому склалися ще у грудні 2024 року.

8.93.6. Враховуючи зміст клопотання про відкладення від 19.05.2025 що подавалося до суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, вказані представником відповідача адвокатом Піддубним О.О. обставини щодо відкладення свідчать, що останнім - на власний розсуд обрано пріоритетність його участі у судових засіданнях 20.05.2025 та представництва інтересів своїх довірителів.

8.93.7. Разом з тим, вказане клопотання про відкладення від 19.05.2025 не містить доказів (додатків), які б могли підтверджувати дійсну участь адвоката Піддубного О.О. представника відповідача ДСГП "Ліси України" у судовому засіданні 20.05.2025 у справі №165/401/25 Іваничівського районного суду Волинської області (виклик, повістка, ухвала суду, електронне повідомлення суду).

8.93.8. Колегією суддів з`ясовано - шляхом відкритого доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень, а також офіційного сайту Іваничівського районного суду Волинської області щодо засідань 20.05.2025, що адвокат Піддубний Олександр Олександрович є представником юридичної особи Державне підприємство "Шахта №9 "Нововолинська" у справі №165/401/25.

8.93.9. Разом з тим, у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні дані/інформація щодо будь яких процесуальних документів (ухвал) Іваничівського районного суду Волинської області про призначення/відкладення розгляду справи №165/401/25 на 20.05.2025 чи які датуються вказаною датою, що постановлені судом за результатами такого судового зсідання.

8.93.10. Також апеляційний господарський вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи питання 19.05.2025 (видача Ордеру) щодо участі уповноваженого представника ДСГП "Ліси України" у судовому засіданні Господарського суду Рівненської області 20.05.2025 з розгляду справи №918/288/25, та уповноважуючи на представництво інтересів відповідача у суді саме Адвоката Піддубного О.О. останні мали б врахувати зайнятість останнього, тобто адвокат мав би повідомити ДСГП "Ліси України", що 20.05.2025 - наступного дня він не зможе взяти участь у судовому засіданні у справі №918/288/25 для представництва інтересів ДСГП "Ліси України" так, як буде представляти інтереси іншого довірителя ДП «Шахта №9 "Нововолинська" у справі №165/401/25, яка розглядається Іваничівським районним судом Волинської області (12 год 00 хв. 20 травня 2025 року), де участь його як захисника є обов`язковою, а її відкладення продовжувало застосування до його підзахисних заходів забезпечення у кримінальному провадженні (як це апелянтом зазначено у скарзі).

8.93.11. За наведених обставин, сторони договору про надання правничої допомоги від 31.12.2024 (відповідач у даній справі та його адвокат), вирішували свої договірні зобов`язання за вказаним договором, видаючи Ордер на передодні судового засідання на власний ризик, керуючись власним волевиявленням або діяли не добросовісно, або адвокат не повідомив відповідачу усіх обставини щодо своєї зайнятості 20.05.2025, та сподівалися на беззаперечне задоволення необґрунтованого/невмотивованого клопотання та відкладення Господарським судом Рівненської області розгляду справи № 918/288/25.

8.93.12. В даному випадку, прослідковуються дії учасників провадження у справі без досягнення певної мети: видається ордер 19.05.2025, того ж дня адвокатом, який має представляти інтереси відповідача до суду подається клопотання про відкладення розгляду справи 20.05.2025.

8.93.13. Реалізація права на участь у розгляді справи очно, а також права на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в даному випадку залежала виключно від власного волевиявлення адвоката Піддубного О.О.

8.93.14. Від так, враховуючи встановлені апеляційним судом обставини, оскільки явка представників сторін у судове засідання 20.05.2025 не визнавалася судом першої інстанції обов`язковою, останнім правомірно відхилено клопотання про відкладення розгляду справи.

8.94. За таких обставин апеляційну скаргу Філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 20.05.2025 у справі № 918/288/25 - без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 20.05.2025 у справі № 918/288/25 апелянтом сплачено: судовий збір у розмірі 3633,60грн. згідно платіжної інструкції №14131 від 11.06.2025.

10.2. Розмір судового збору визначений та сплачений скаржниками у визначеному порядку згідно Законом України "Про судовий збір".

10.3. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.4. Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, в силу приписів статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" від 11.06.2025 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Рівненської області від 20 травня 2025 року у справі №918/288/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Справу №918/288/25 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повна постанова складена "29" грудня 2025 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Коломис В.В.