ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 рокум. ОдесаСправа № 916/5522/24
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Діброви Г.І.,

Принцевської Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради

на рішення Господарського суду Одеської області

від 22 травня 2025 року (повний текст складено 22.05.2025)

у справі № 916/5522/24

за позовом Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАВРІЯ ІНВЕСТ"

про стягнення 92 945,16 грн.,-

суддя суду першої інстанції: Невінгловська Ю.М.

місце винесення рішення: м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області.

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради (далі також позивач, Департамент) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "ТАВРІЯ ІНВЕСТ" (далі також відповідач, Товариство), в якій просив суд стягнути з останнього на користь Департаменту заборгованість за договором оренди комунального майна від 12.06.2017 №1923 у розмірі 92 945,16 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Департамент посилається на неналежне виконання відповідачем умов вказаного Договору оренди в частині сплати орендних платежів у лютому 2022 та за період з січня 2023 по грудень 2023, у зв`язку з чим за останнім перед позивачем рахується борг у розмірі 92 945,16 грн., який залишився непогашеним після розірвання 19.12.2023 спірного Договору. При цьому, позивач зазначив, що з 24.02.2022. по грудень 2022 відповідач був звільнений від сплати орендної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634, а з 01.01.2023 орендна плата нараховується у розмірі 100% та підлягає оплаті з боку орендаря.

Департамент послався також на те, що з метою досудового врегулювання спору він направив на адресу ТОВ "ТАВРІЯ ІНВЕСТ" претензію (вимогу) від 21.08.2024 №01-21-1155-вих щодо сплати заборгованості, проте дана вимога повернута відправнику через закінчення терміну зберігання поштового відправлення у відділенні Укрпошти.

Рішенням Господарського суду Одеської області 22.05.2025 у справі №916/5522/24 (суддя Невінгловська Ю.М.) позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАВРІЯ ІНВЕСТ" на користь Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради заборгованість в розмірі 1 870,86 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 48,69 грн. В решті позову відмовлено.

Суд першої інстанції встановив, що заборгованість, про стягнення якої просить Департамент, утворилась за періоди: з 01.02.2022 по 23.02.2022 - в розмірі 1 870,86 грн. та з 01.01.2023 по 19.12.2023 - в розмірі 91 074,03 грн. При цьому, судом було встановлено факт повернення об`єкту оренди позивачу, що підтверджується Актом прийняття-передачі об`єкта комунальної власності міської територіальної громади від 19.12.2023. Тому, частково задовольняючі позовні вимоги, місцевий господарський суд зазначив, що враховуючи положення постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 (в редакції до 07.05.2024, тобто в редакції чинній протягом січня-грудня 2023), приймаючи до уваги місцезнаходження орендованого нерухомого майна м. Херсон та з огляду на те, що законодавець не пов`язує звільнення від орендної плати з окремим рішенням орендодавця, відповідач у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 був звільнений від орендної плати за спірне нерухоме майно, оскільки в цей період тривав воєнний стан в Україні. Крім того, судом був врахований наказ Міністерства юстиції України від 01.04.2022 №1307/5 «Про затвердження Переліку адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану». Враховуючи вказане, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірне нарахування позивачем відповідачу заборгованість з орендної плати у відповідний період.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість нарахування орендної плати у розмірі 1 870,86 грн. лише за лютий 2022, а саме: з 01.02.2022 по 23.02.2022, оскільки з 24.02.2022 по грудень 2022 відповідач був звільнений від орендної сплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану від 27.05.2022 №634.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 22.05.2025 у справі №916/5522/24 в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Департаменту у повному обсязі. Крім того, апелянт просить вирішити питання про розподіл судових витрат за результатами розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій, поклавши їх на відповідача ТОВ "ТАВРІЯ ІНВЕСТ".

Так, апелянт зазначає, зокрема, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що перелік адміністративно-територіальних одиниць, у межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, визначено безпосередньо в підпункті 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634. Такий підхід не відповідає ані змісту зазначеного нормативного акта, ані фактичним обставинам справи. Постанова КМУ №634 не є актом, що визначає або затверджує перелік відповідних адміністративно-територіальних одиниць, а тому не може самостійно слугувати джерелом правової підстави для звільнення від орендної плати.

Позивач зауважує, що суд не врахував, що наказ Міністерства юстиції України від 01.04.2022 №1307/5, яким було затверджено відповідний перелік територій, втратив чинність у зв`язку зі зміною механізму правового регулювання цього питання. Починаючи з 13.01.2023, визначення адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, здійснювалося вже не на підставі згаданого наказу, а відповідно до інших нормативно-правових актів - постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 209 та наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309;

На переконання Департаменту, посилання суду першої інстанції на те, що після втрати чинності наказу Міністерства юстиції України від 01.04.2022 № 1307/5 перелік адміністративно територіальних одиниць, у межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів визначений у самій постанові КМУ №634, є юридично необґрунтованим та призводить до правової невизначеності адже зумовлює суперечності між нормами постанови КМУ №634 та нормами постанови КМУ від 06.03.2022 №209 та наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309.

Апелянт наполягає на тому, що з аналізу зазначених нормативних документів вбачається, що у 2023 році не вся територія Херсонської області підпадала під перелік територій, доступ до єдиних та державних реєстрів на яких було припинено. Зокрема, до таких територій не належало місто Херсон. Це, у свою чергу, свідчить про відсутність підстав для звільнення орендарів комунального майна, розташованого в місті Херсон, від сплати орендної плати за 2023 рік на підставі пп. 1 п. 1 постанови КМУ №634 (у редакції, чинній на час існування спірних правовідносин до 07.05.2024), факт чого не був врахований судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення.

Детальніше доводи Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради викладені в апеляційній скарзі.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 04.06.2025, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 22.05.2025 у справі №916/5522/24; вирішено здійснювати її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; відповідачу встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам цієї справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань.

ТОВ "ТАВРІЯ ІНВЕСТ" своїм правом щодо надання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось, відзив суду апеляційної інстанції не надав, однак, згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

При цьому, колегія суддів зазначає, що з огляду на те, що у відповідача відсутній зареєстрований Електронний кабінет в ЄСІТС, копія вищевказаної ухвали суду від 17.06.2025 надсилалася Товариству з обмеженою відповідальністю "ТАВРІЯ ІНВЕСТ" за адресою, наявною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (т. 1 а.с. 61), а саме: вул. Михайла Грушевського (Потьомкінська), буд. 28/30, кв. 14, м. Херсон,73003, однак поштове відправлення повернулося апеляційному суду з довідкою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

У контексті наведеного судова колегія зазначає, що відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Порядок вручення судових рішень визначено у ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, за змістом частини п`ятої якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулювання відносин між ними визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 (далі - Правила), згідно з п. 2 загальної частини яких повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - це повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

Тобто, повідомлення про вручення поштового відправлення є документом, який оформлюється з метою отримання відправником відомостей щодо факту вручення поштового відправлення, дати такого вручення та щодо особи, яка отримала це поштове відправлення від імені адресата.

Так, колегія суддів відзначає, що на адресній стороні конверта, в якому на адресу ТОВ "ТАВРІЯ ІНВЕСТ" направлено ухвалу суду від 17.06.2025 про відкриття апеляційного провадження, міститься відтиск штампа "Судова повістка".

За змістом пунктів 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою Судова повістка з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення.

Таким чином, день належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення (зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №205/1129/19).

Враховуючи вказане, у даному випадку днем вручення ухвали суду апеляційної інстанції від 17.06.2025 слід вважати 24.06.2025, тобто, дати проставлення відбитку календарного штемпеля працівником «Укрпошти» на рекомендованому листі після невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, що узгоджується із приписами пункту 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку та з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 07.06.2022 у справі №910/4430/21.

Колегія суддів також зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено визначення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників справи на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників справи, наявними в матеріалах справи. Якщо ж фактичне місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників справи з якихось причин не відповідає його місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників справи, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю особу.

За таких обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд вжив належних та необхідних заходів для повідомлення відповідача про наявне судове провадження щодо нього, направляючи рекомендованою кореспонденцією відповідну ухвалу за адресою, наявною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань

Також, апеляційний суд враховує, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Разом з цим Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення розумний строк в рішенні у справі Броуган та інші проти Сполученого Королівства роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

З огляду на зазначене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду апеляційної скарги, зважаючи на обмеження у робочому часі внаслідок щоденних тривалих відключень електроенергії, а також тривалих повітряних тривог, введення в Україні воєнного стану, інші чинники тощо; враховуючи принцип незмінності складу суду та значну завантаженість колегії суддів апеляційної інстанції, перебування членів апеляційної колегії у відрядженнях, на лікарняних та у відпустках тощо; з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, апеляційна скарга у даній справі розглядається у "розумний строк", тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій та справедливого та неупередженого вирішення судом спору.

У зв`язку із перебуванням з 23.12.2025 по 26.12.2025 та з 29.12.2025 по 07.01.2026 судді-члена колегії Ярош А.І. у відпустці, розпорядженням керівника апарату суду від 23.12.2025 №514 призначено повторний автоматизований розподіл справи №916/5522/24.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2025 для розгляду справи №916/5522/24 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

Ухвалою суду від 24.12.2025 вказана судова колегія прийняла справу №916/5522/24 до свого провадження.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Матеріали справи свідчать, що 12.06.2017 між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ТАВРІЯ ІНВЕСТ укладено договір оренди комунального майна міської територіальної громади №1923 (Далі- Договір) (т.1, а.с.51-54).

Відповідно до п. 1 Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування підземний пішохідний перехід торговельною площею 123.8 кв.м., розташований за адресою: Херсонська обл., м. Херсон, проспект Ушакова, будинок б/н, вартість якої визначено відповідно до незалежної оцінки, виконаної ПНП ЗАБУДОВА станом на 28.02.2017 і становить 162 502,80 грн.

Згідно п. 1.2. Договору, нерухоме майно, що передається в оренду, належить Херсонській міській раді на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Херсонською міською радою 27.04.2006 на підставі рішення виконавчого комітету від 18.04.2006 №187. Право власності зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 29.05.2017, номер запису 20678957, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101.

За положеннями п. 2.1. Договору, вступ Орендаря у користування майном настає одночасно з підписанням сторонами цього Договору та акту приймання-передачі вказаного майна Орендодавцем.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що орендна плата визначається відповідно до Положення про розрахунок та порядок використання плати за оренду об`єктів комунальної власності міської територіальної громади, затвердженого рішеннями міської ради від 28.12.2011 № 499 і становить 42 128,85 грн. без врахування ПДВ за рік.

Умовами п. 3.2. Договору визначено, що орендна плата становить 3 510,74 грн. (базовий місяць травень 2017 року) згідно з рішенням міської ради від 28.12.2011 №499 перераховується Орендарем Управлінню комунальної власності на р/р 6900 УДКСУ в м. Херсоні, код 852010, , не пізніше 25 числа поточного місяця з урахуванням щомісячного індексу інфляції і податку на додану вартість відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п. 5.2 Договору, Орендар зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі вносити до бюджету (Орендодавцю) орендну плату.

Згідно з п. 10.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Приписами п. 10.2. Договору визначено, що спори, які виникають в ході виконання цього Договору, вирішуються за згодою сторін. Якщо згоди не буде досягнуто, спір передається до господарського суду.

Цей Договір діє з 12.06.2017 до 12.06.2027 (п. 11.1. Договору).

Зміна або розірвання цього Договору можуть мати місце за погодженням сторін. Зміни та доповнення, що вносяться, розглядаються сторонами протягом одного місяця (п. 11.2 Договору).

За п. 11.7. Договору, у разі його припинення Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцю об`єкт оренди за актом прийняття-передачі.

Додатком до Договору є розрахунок орендної плати за базовий місяць оренди (т. 1, а.с. 56).

Договір та розрахунок розміру орендної плати підписано сторонами та скріплено печатками контрагентів. Договір посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В.

Орендоване майно передано 12.06.2017 (т.1, а.с.58) згідно Акту прийняття - передачі об`єкта комунальної власності міської територіальної громади від балансоутримувача до суб`єкта підприємницької діяльності.

На підставі Договору від 12.06.2017 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 12.06.2017 внесено запис №89315065 про реєстрацію іншого речового права - права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами (т.1, а.с. 57).

Як встановлено судом, Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради є виконавчим органом Херсонської міської ради з правами юридичної особи, утворений рішенням Херсонської міської ради від 26.02.2021 №73 Про затвердження структури виконавчих органів Херсонської міської ради, їхніх положень та загальної чисельності апарату міської ради та її виконавчих органів (зі змінами), є уповноваженим органом управління майном, що належить до комунальної власності Херсонської міської територіальної громади, здійснює повноваження орендодавця щодо нерухомого майна та контролює надходження до бюджету Херсонської міської територіальної громади від оренди та продажу майна комунальної власності.

Положення про Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 18.06.2021 №346, Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради є правонаступником прав і обов`язків Управління комунальної власності Херсонської міської ради.

Відповідно до підпункту 4.2 пункту 4 рішення Херсонської міської ради Про внесення змін до рішень міської ради від 26.02.2021 №73, від 16.03.2021 №144 та визнання такими, що втратили чинність, рішень міської ради від 18.06.2021 №346 припинено юридичну особу Управління комунальної власності Херсонської міської ради внаслідок організації шляхом приєднання до Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради, який є правонаступником його прав та обов`язків.

З огляду на викладене апеляційний суд зазначає, що Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради є належним позивачем у даній справі.

27.11.2023 ТОВ ТАВРІЯ ІНВЕСТ звернулося з письмовою заявою до позивача, в якій посилається на об`єктивні обставини, що склалися внаслідок тривалого воєнного стану на території України, який унеможливлює ведення господарської діяльності у орендованому об`єкті комунального майна. У заяві Орендар просить не нараховувати орендну плату за 2023 рік, мотивуючи це тим, що підприємницька діяльність фактично не здійснювалася через війну та просить розірвати Договір оренди нежитлового приміщення від 12.06.2017 року №1923, що знаходиться за адресою: підземний перехід, вул. Ушакова, б/н, з огляду на неможливість подальшого користування об`єктом (т.1, а.с.49).

19.12.2023 між Департаментом розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради та ТОВ "ТАВРІЯ ІНВЕСТ" складено Акт повернення об`єкта комунальної власності міської територіальної громади від Орендаря Орендодавцю (т. 1, а.с. 50), що також не заперечується учасниками цієї справи.

Крім того, у матеріалах справи міститься лист ТОВ ТАВРІЯ ІНВЕСТ від 09.02.2024, адресований директору Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради Бабкінс Тамарі Василівні. У даному документі заявник просить не нараховувати орендну плату за весь 2023 рік, посилаючись на продовження дії воєнного стану, активні бойові дії на території міста Херсона, значні руйнування інфраструктури та неможливість ведення господарської діяльності (т.1, а.с. 42-43).

Однак, у відповідь на вказаний лист відповідача Департамент 16.02.2024 направив на електронну адресу ТОВ ТАВРІЯ ІНВЕСТ лист від 15.02.2024 №01-20-197-вих, в якому повідомив останньому про наявність заборгованості за Договором оренди комунального майна.

Так, у зазначеному листі відповідача повідомлено, що станом на 24.02.2022 за ТОВ ТАВРІЯ ІНВЕСТ обліковується заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 6 102,40 грн. Враховуючи вказану заборгованість, зазначений Договір оренди не підпадає під дію розпорядження начальника Херсонської міської військової адміністрації від 16.11.2023 №682-р Про звільнення від сплати орендної плати за договорами оренди комунального майна. У зв`язку з цим, ТОВ ТАВРІЯ ІНВЕСТ був виставлений рахунок на сплату орендної плати за 2023 рік на загальну суму 97 074,27 грн. (т.1, а.с. 39-41).

Як стверджує позивач, Орендар не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання за Договором зі сплати орендних платежів у повному обсязі.

У зв`язку з цим Департамент направив на адресу ТОВ "ТАВРІЯ ІНВЕСТ" претензію від 12.06.2017 №1923 з вимогою сплатити заборгованість з орендної плати за лютий 2022 та 2023 у сумі 100 257,49 грн. (т. 1, а.с. 44-46). Відповідача також попереджено, що у разі відсутності сплати заборгованості з орендної плати у сумі 100 257,49 грн., Департамент буде змушений звернутися до суду із відповідною позовною заявою про стягнення заборгованості з орендної плати.

Докази направлення вказаної претензії містяться у матеріалах даної справи (т. 1, а.с. 47-48). Але, доказів отримання відповідачем вказаної Вимоги у матеріалах справи не міститься.

З огляду на те, що претензія від 12.06.2017 №1923 (Вимога) залишилась з боку Орендаря без виконання і заборгованість з орендної плати за Договором від 12.06.2017 №1923 досі не погашена, Департамент звернувся до господарського суду із даним позовом.

В матеріалах справи міститься розрахунок орендної плати ТОВ "ТАВРІЯ ІНВЕСТ" по Договору від 12.06.2017 №1923, з якого вбачається, що:

- в період з 01.02.2022 по 23.02.2022 у відповідача наявна заборгованість в сумі 1 870,86 грн.;

- в період з 24.02.2022 по грудень 2022 відповідач був звільнений від сплати оренди на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №634;

- за період січень - грудень 2023 (а саме по 19.12.2023) заборгованість відповідача складає 91 074,30 грн.

Отже, загальна сума заборгованості відповідача за лютий 2022 та період січень - вересень 2023 складає 92 945,16 грн.

Проаналізувавши апеляційну скаргу в межах її доводів, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Насамперед судова колегія зазначає, що апелянт, звертаючись до суду апеляційної інстанції, не погоджується з оскаржуваним рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2023 до 19.12.2023 у сумі 91 074,30 грн., тому, з урахуванням положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на зміст апеляційної скарги позивача, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд оскаржуваного рішення лише в оскаржуваній частині.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 ст. 202 Цивільного кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

В силу приписів статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

У даному випадку укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором оренди та належною підставою, у розумінні ст. 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у його сторін взаємних цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як зазначено вище, між сторонами укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності Херсонської міської територіальної громади.

Згідно з ч. 3 ст. 759 Цивільного кодексу України, особливості найму (оренди) державного і комунального майна встановлюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Так, у ст. 1 Закону України Про оренду державного та комунального майна зазначено, що орендою є речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Частиною 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

В силу ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем підставі Акту приймання-передачі об`єкта комунальної власності 12.06.2017 передано відповідачу в орендне користування відповідне нерухоме майно, згідно з Договором оренди від 12.06.2017 №1923.

В свою чергу, відповідач, з моменту прийняття в оренду підземного пішохідного переходу, згідно п. 3.2. Договору, мав сплачувати на користь позивача щомісячно орендну плату до 25 числа поточного місяця.

Між тим, як з`ясовано судом та не спростовано відповідачем, останній, всупереч п. 3.2 Договору, не виконав належним чином свого зобов`язання щодо внесення орендної плати, у зв`язку з чим у відповідача існує заборгованість по орендній платі за період з 01.01.2023 по 19.12.2023 у розмірі 91 074,30 грн.

Щодо вимоги про стягнення орендної заборгованості за період із січня 2023 по грудень 2023 апеляційна колегія зазначає наступне.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022Про ведення воєнного стану в Україні, починаючи з 24.02.2022, на всій території України введено воєнний стан, який триває станом на даний час.

Відповідно до пп. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану №634 від 27.05.2022 (далі Постанова №634), у редакції, яка діяла в спірний проміжок часу, було установлено, що на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування, але у будь-якому разі до 31.12.2022, за договорами оренди державного і комунального майна, чинними станом на 24.02.2022 або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24.02.2022 або раніше, звільняються від орендної плати орендарі державного і комунального майна:

- фізичні особи та фізичні особи - підприємці, які були призвані або прийняті на військову службу після оголошення воєнного стану;

- які використовують майно, розташоване в адміністративно-територіальних одиницях, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану (в тому числі Херсонська область).

Отже, згідно з наведеною нормою, обов`язковою умовою для звільнення орендарів від орендної плати за користування державним і комунальним майном є його розташування в адміністративно-територіальних одиницях, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану.

При цьому, судова колегія вважає, що текстуальний вираз норми на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування, але у будь-якому разі до 31 грудня 2022, означає встановлення присічного строку її дії саме до 31.12.2022 незалежно від інших наведених раніше подій або дій (припинення чи скасування воєнного стану).

Вказане підтверджується листом Міністерства економіки України від 14.03.2023 №3211-07/11185-09, в якому чітко зазначено, що починаючи з 01.01.2023 року орендарям, визначеним пп. 1 п. 1 Постанови №634, орендна плата нараховується у розмірі 100% без застосування знижки.

Тобто, підпунктом 1 п. 1 Постанови №634 встановлено норму про звільнення від орендної плати, яка діє:

1) за колом осіб для орендарів державного та комунального майна;

2) у просторі на території адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану;

3) у часі з присічним строком (межею існування суб`єктивного права) до 31.12.2022.

Перелік адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану, був затверджений наказом Міністерства юстиції України від 01.04.2022 №1307/5.

Згідно даного Наказу (в редакції станом на дату винесення Постанови №634) до переліку адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану, включено Херсонську область.

Однак, з 18.11.2022 територію Херсонської міської територіальної громади виключено з Переліку адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану, затвердженого наказом Мін`юсту від 01.04.2022 № 307/5 відповідно до наказу Мін`юсту від 17.11.2022 №5152/5 (набрав чинності з 18.11.2022).

Таким чином, судова колегія зазначає, що з 18.11.2022 на територію Херсонської міської територіальної громади припинила розповсюджуватись дія норми пп. 1 п. 1 Постанови №634 про звільнення від орендної плати орендарів державного та комунального майна.

Крім того, відповідно до п. 1 Наказу Міністерства юстиції України від 27.12.2022 №5840/5, що набрав чинності 13.01.2023, визнано таким, що втратив чинність, Наказ Міністерства юстиції України від 01.04.2022 №1307/5 Про затвердження Переліку адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.04.2022 за №386/37722.

При цьому, як вбачається з преамбули Наказу Міністерства юстиції України від 27.12.2022 №5840/5, його прийнято відповідно до пп. 1 п. 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №209 Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану.

Згідно з пп. 1 п. 1-2 постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану від 06.03.2022 №209, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364, яка набрала чинності 25.12.2022, установлено, що протягом дії воєнного стану припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в межах адміністративно-територіальних одиниць, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії або тимчасово окупованих, інформація про які міститься в переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 09.05.2023 № 469, яка набрала чинності 23.05.2023, до вказаної норми внесено зміни, згідно із якими, установлено, що протягом дії воєнного стану припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в межах адміністративно-територіальних одиниць, що належать до територій активних бойових дій (крім територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації.

В свою чергу, Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309.

Відтак, починаючи з грудня 2022, змінилось правове регулювання порядку визначення територій, на яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції:

- по-перше, такі адміністративно-територіальні одиниці визначаються на підставі переліку, що затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій;

- по-друге, самі території повинні мати статус таких, на яких ведуться активні бойові дії або тимчасово окупованих.

А з 23.05.2023 для територій активних бойових дій зроблено виключення щодо таких територій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, територію Херсонської міської територіальної громади віднесено до наступних територій:

1) з 01.03.2022 до 11.11.2022 - територія тимчасово окупованих Російською Федерацією (пп. 1.9. п. 1 розділу І);

2) з 11.11.2022 до 01.05.2023 - територія можливих бойових дій (п. 11 розділу ІІ);

3) з 01.05.2023 - територія активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси (пп. 3.6. п. 3 розділу І, в редакції наказу від 13.07.2023 №199).

Підсумовуючи наведене, судова колегія зазначає, що у період з 18.11.2022 до 01.05.2023 територія Херсонської міської територіальної громади не відносилась до територій активних бойових дій або тимчасово окупованих Російською Федерацією територій. З 01.05.2023 територія Херсонської міської територіальної громади є територією активних бойових дій, на якій функціонують державні електронні інформаційні ресурси, тобто наявний доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2024 №512, яка набрала чинності 08.05.2024, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану.

Так, відповідно до даних змін, зокрема, доповнено п. 1 Постанови №634 підпунктом 1-1, згідно із яким, орендарям державного та комунального майна, розташованого на територіях активних бойових дій, територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - визначені території), не нараховується орендна плата за період з 1 числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку бойових дій або тимчасової окупації, по 1 число місяця, що настає через три місяці після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації, що визначаються відповідно до зазначеного переліку.

Водночас, пунктом 2 Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2024 №512 установлено, що нарахування орендної плати орендарям, визначеним пп. 1-1 п. 1 Постанови №634 здійснюється з урахуванням змін, затверджених цією Постановою, починаючи з 01.01.2024, а надмірно сплачена зазначеними орендарями орендна плата підлягає зарахуванню в рахунок майбутніх платежів.

Положеннями ч. 1 ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У даному випадку апеляційна колегія враховує позицію, викладену у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 №1-зп, від 09.02.1999 №1-рп/99, від 05.04.2001 №3-рп/2001, від 13.03.2012 №6-рп/2012, щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Зокрема, апеляційний суд враховує висновки, викладені у п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.1999 №1-рп/99, згідно із якими, в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

У даному спірному випадку доповнення п. 1 Постанови №634 підпунктом 1-1 (в редакції Постанови КМУ від 07.05.2024 №512), яким звільнено від нарахування орендної плати орендарів державного та комунального майна, розташованого на територіях активних бойових дій, територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, є переходом від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої із застосуванням зворотної дії у часі (ретроактивної форми).

Однак, зворотна дія норм пп. 1-1 п. 1 Постанови №634, відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2024 №512 поширена на вказані правовідносини, починаючи з 01.01.2024 року. Тобто, дія цих норм ретроспективно не поширюється на правовідносини, що існували у 2023 році, зокрема, у спірний для сторін у цій справі період з 01.01.2023 по 31.12.2023.

Відповідно, оскільки з 18.11.2022 на територію Херсонської міської територіальної громади припинила розповсюджуватись дія норми підпункту 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634, дія якої в подальшому припинилася 31.12.2022, а норми про звільнення від орендної плати орендарів державного та комунального майна були знову введені лише з 01.01.2024 постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2024 №512, нарахування позивачем відповідачу орендної плати у період з 01.01.2023 по 19.12.2023 є правомірним.

Враховуючи наведене, судова колегія вказує, що доводи апеляційної скарги Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради знайшли своє підтвердження в частині доведення правомірності нарахування відповідачу орендної плати у 2023 році за оренду підземного пішохідного переходу торговельною площею 123.8 кв.м., розташованого за адресою: Херсонська обл., м. Херсон, проспект Ушакова, будинок б/н, що не було досліджено місцевим господарським судом під час розгляду даного спору в суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, судова колегія вказує, що несплата відповідачем орендної плати за Договором оренди комунального майна від 12.06.2017 №1923 у період з січня 2023 по грудень 2023 (19.12.2023) є порушенням вимог чинного законодавства та умов цього Договору, що є неприпустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України.

Отже, з огляду на неналежне виконання відповідачем умов Договору щодо сплати орендної плати, що не спростовано відповідачем, колегія суддів вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за період з 01.01.2023 по 19.12.2023 у розмірі 91 074,30 грн. та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України).

За результатом апеляційного перегляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті судом першої інстанції оскарженого рішення мало місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, оскільки місцевий господарський суд не звернув уваги та не дослідив зміни протягом 2022-2024 положень законодавства, які розповсюджувались на територію Херсонської міської територіальної громади, відносно наявності підстав для звільнення орендарів державного та комунального майна від орендної плати орендарів. Внаслідок цього, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткову відмову у задоволенні позову, що свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права під час винесення рішення у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 22.05.2025 у справі №916/5522/24 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасуванню з прийняттям у цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку зі скасуванням оскаржуваного рішення та задоволенням позовних вимог, судом апеляційної інстанції здійснюється перерозподіл судових витрат пропорційно задоволеним вимогам (п. 2 ч. 1, ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і розмір сплати судового збору в Україні встановлено Законом України Про судовий збір.

За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної вимоги майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Матеріали справи свідчать, що позовна заява була подана до суду першої інстанції у 2024 році.

Згідно з положеннями Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 становив 3 028,00 грн.

Предметом позову у справі №916/5522/24 є 1 майнова вимога про стягнення коштів у розмірі 92 945,16 грн., яка задоволена судом апеляційної інстанції.

Отже, при зверненні Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради до господарського суду з позовом у даній справі підлягав сплаті судовий збір у сумі 3 028,00 грн.

У матеріалах справи наявна платіжна інструкція від 19.11.20224 №203 на суму 3 028,00 грн., яка підтверджує сплату судового збору за подачу позовної заяви до господарського суду у даній справі.

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що частиною 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Судовою колегією встановлено, що позовна заява подана представником Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради через систему Електронний суд, а відтак слід застосувати коефіцієнт 0,8.

Враховуючи вказане, при зверненні до суду першої інстанції з позовною заявою у даній справі - №916/5522/24 підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (3 028,00 грн. * 0,8).

Проте, як зазначалось вище, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., отже, розмір надмірно сплаченого судового збору становить 605,60 грн. (3 028,00 2 422,40).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За частиною 2 вказаної статті, у випадках, встановлених п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів. Про таке повернення зазначається у відповідній ухвалі суду.

Враховуючи наведене, у зв`язку із задоволенням у повному обсязі апеляційної скарги, скасуванням судом апеляційної інстанції рішення Господарського суду Одеської області від 22.05.2025 та задоволенням позовних вимог Департаменту, судовий збір у сумі 2 422,40 грн. за подання до суду першої інстанції позовної заяви підлягає стягненню з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАВРІЯ ІНВЕСТ".

Щодо повернення надмірно сплаченої суми судового збору у розмірі 605,60 грн., то судова колегія звертає увагу Департаменту на те, що оскільки при поданні заяви позивач сплатив судовий збір у більшому розмірі, ніж установлено законом, то відповідна переплачена сума судового збору має бути повернута з Державного бюджету України за окремою заявою платника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 22.05.2025 у справі №916/5522/24 скасувати частково, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАВРІЯ ІНВЕСТ" про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 92 945,16 грн. задовольнити.

Сягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАВРІЯ ІНВЕСТ" (, адреса: 73003, м. Херсон, вул. Потьомкінська, буд. 28/30, кв. 14) на користь Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради ((, адреса: 73003, м. Херсон, проспект Незалежності (Ушакова), 37)) заборгованість за договором оренди комунального майна міської територіальної громади 12.06.2017 №1923 у розмірі 92 945,16 грн.

Сягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАВРІЯ ІНВЕСТ" (, адреса: 73003, м. Херсон, вул. Потьомкінська, буд. 28/30, кв. 14) на користь Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради ((, адреса: 73003, м. Херсон, проспект Незалежності (Ушакова), 37)) 2 422,40 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Доручити Господарському суду Одеської області на виконання даної постанови видати відповідні накази.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її уухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Діброва Г.І.

Суддя Принцевська Н.М.