ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
09.12.2025 м. Ужгород Справа № 907/906/23 (907/738/24)
Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Сінкіна Е.В.,
розглянувши заяву (вх. №02.3.1-02/8585/25 від 02.10.2025) арбітражного керуючого Носань Наталії Сергіївни, ліквідатора ТзОВ "ВБС-Трейд", м. Ужгород (ідентифікаційний код: 42353584) про ухвалення додаткового рішення
у справі №907/906/23(907/738/24)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБС-Трейд", м. Ужгород
до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРЕКС ГРУП", м. Львів
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Головне управління ДПС у Закарпатській області, м.Ужгород
про стягнення: 500 000,00 грн.
у межах справи №907/906/23
за заявою Головного управління ДПС у Закарпатській області, м. Ужгород, (ідентифікаційний код: 44106694)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБС-Трейд", м. Ужгород (ідентифікаційний код: 42353584)
Представники сторін: згідно протоколу судового засідання
У провадженні Господарського суду Закарпатської області перебуває справа №907/906/23 за заявою Головного управління ДПС у Закарпатській області звернулося про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБС-Трейд", м. Ужгород (ідентифікаційний код: 42353584)
26.08.2024 р. до Господарського суду Закарпатської області надійшла позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю "ВБС-ТРЕЙД" до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРЕКС ГРУП", м. Львів про визнання недійсною майнову дію ТОВ "ВБС-ТРЕЙД" щодо перерахування коштів у розмірі 500 000,00 грн.
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 04.12.2024 р. вирішено: п.1. позов задоволено повністю. п 2. Визнати недійсним майнові дії Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБС-ТРЕЙД" (, вул. Мукачівська, буд. 44, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000) щодо перерахування коштів у розмірі 500 000,00 грн. згідно платіжного доручення № 193 від 29.07.2021 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРЕКС ГРУП" (, вул. Мазери І. гетьмана, буд. 1Б, оф. 211, м. Львів, 79068).п.3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРЕКС ГРУП" (79068, Львівська обл., місто Львів, вул. Мазепи І. гетьмана, будинок 1 Б, офіс 211, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБС-ТРЕЙД" (88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вул. Мукачівська, будинок 44, ) суму 500 000,00 грн (п`ятсот тисяч гривень 00 коп.) отриманих коштів.п.4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРЕКС ГРУП" (79068, Львівська обл., місто Львів, вул. Мазепи І. гетьмана, будинок 1 Б, офіс 211, ) в дохід Державного бюджету України (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106) суму 6 000,00 грн (шість тисяч гривень 00 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На примусове виконання зазначеного рішення суду 10.02.2025 видано наказ.

12.05.2025 р. до Господарського суду Закарпатської області надійшла скарга (вх. №02.3.1-02/4562/25) арбітражного керуючого Носань Наталії Сергіївни, ліквідатора ТзОВ "ВБС-Трейд", м. Ужгород (ідентифікаційний код: 42353584) на бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осипової Олени В`ячеславівни по виконавчому провадженню НОМЕР_3, в якій просить суд: Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осипової Олени В`ячеславівни в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3, яка полягає у невчиненні державним виконавцем усіх визначених Законом України «Про виконавче провадження» дій щодо примусового виконання виконавчого документа у виконавчому провадженні НОМЕР_3.; Зобов`язати старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осипової Олени В`ячеславівни усунути допущене порушення шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 10.02.2025р. по справі №907/906/23 (907/738/24), із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження».; Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного між регіонального управління Міністерства юстиції (, 79007, Україна, Львівська обл., місто Львів, вулиця Котлярська, будинок, 6) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВБС-ТРЕЙД» (Код , вул. Мукачівська, буд. 44, м. Ужгород, 88000) 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Разом з тим у матеріалах скарги міститься клопотання про проведення судового засідання у справі № 907/906/23 (907/738/24) в режимі відеоконференції та надання можливість представнику ТОВ «ВБС-ТРЕЙД» - адвокату Назаренко Сергію Анатолійовичу брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням технічних засобів за допомогою системи відеоконференц-прийому «EasyCon».

Ухвалою суду від 16.07.2025 р. cкаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ВБС-Трейд» арбітражного керуючого Носань Н.С. на бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні НОМЕР_3 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 10 лютого 2025 року у частині порушення порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_3 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 10 лютого 2025 року із врахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження". Зобов`язано старшого державного виконавця або іншу посадову особу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_3 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 10 лютого 2025 року із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".

02.10.2025 р. через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява (вх. №02.3.1-02/8585/25 від 02.10.2025) арбітражного керуючого Носань Наталії Сергіївни, ліквідатора ТзОВ "ВБС-Трейд", м. Ужгород (ідентифікаційний код: 42353584) про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою суду від 20.11.2025 р. заяву (вх. №02.3.1-02/8585/25 від 02.10.2025) арбітражного керуючого Носань Наталії Сергіївни, ліквідатора ТзОВ "ВБС-Трейд", м. Ужгород (ідентифікаційний код: 42353584) про ухвалення додаткового рішення призначити до розгляду в судовому засіданні на 09 грудня 2025 р.

Представник заявника присутній в судовому засіданні вимоги заяви підтримує повністю та просить задовольнити.

Від органу ДВС письмово викладеної позиції по суті поданої заяви не надходило.

При цьому суд врахував, що у скарзі на дії державного виконавця Заявник повідомив про те, що скаржником понесено витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. за підготовку скарги для її подання до суду.

Органом ДВС надано заперечення на скаргу, що є свідченням обізнаності з її змістом.

Крім того, враховано, що Заявник, та відділ ДВС мають зареєстровані кабінети у підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС.

Дослідивши подану заяву та матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги, викладені в заяві частково з наступних підстав.

За правилами ч.1 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У скарзі на дії державного виконавця заявник повідомляв, скаржником понесено витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. за підготовку скарги для її подання до суду.

У відповідності до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст.344 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно зі ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За положеннями ч. 3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Нормами ГПК України передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до предмету спору, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Так, за приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У ч.5 ст.126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Така правова позиція щодо правомочностей суду у питанні розподілу витрат на правничу допомогу викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.11.2021 у справі № 904/6499/20(904/1373/21).

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформульовано правову позицію, згідно з якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

На підтвердження та обґрунтування витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом скарги на дії державного виконавця заявником подано: копію договору про надання правової допомоги № 21/10/25 від 21.10.2025 р., копію додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги № 21/10/25 від 21.10.2025, та копію акту приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги №21/10/25 від 21.10.2025.

Зазначається, що окремий детальний опис наданих адвокатських послуг та витрат (ч. 3 ст.126 ГПК) не поданий, водночас такий опис містить акт приймання-передачі наданих послуг.

За змістом п.1.1 Договору Виконавець зобов`язується за завданням Замовника надати правову допомогу (юридичні послуги) в справі №907/906/23 (907/738/24), в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до цього договору, Виконавець надає Замовнику правову допомогу (юридичні послуги) щодо представництва інтересів Замовника в Господарському суду Закарпатської області під час розгляду судом справи № 907/906/23 (907/738/24), з усіма процесуальними правами позивача, скаржника, стягувана, з правом підпису та подання процесуальних документів до суду, зокрема заяв, клопотань, пояснень, заперечень, відзивів, відповідей на відзив тощо; Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції по виконавчому провадженні № НОМЕР_3 з усіма правами представника скаржника (стягувана). 2.2. Для чого Замовник надає Виконавцю право представляти інтереси Замовника в органах зазначених в п.2.1 цього договору, а також, подавати та/або отримувати від імені Замовника будь-які документи (з правом отримання документів, копій документів), в тому числі, заяви, запити, позовні заяви, заперечення, пояснення, скарги, одержувати та надавати необхідні довідки, докази та інші документи, давати пояснення, розписуватися за Замовника, здійснювати від імені Замовника платежі, а також виконувати всі інші дії та формальності, пов`язані з наданим повноваженням, в обсязі, передбаченому чинним законодавством України, та в межах доручення Клієнта (п. 2.1 Договору).

Вартість послуг (розмір гонорару) визначається за домовленістю сторін у окремих додатках до цього договору (п. 3.1 Договору).

Згідно з додатковою угодою до Договору про надання правової допомоги № 21/10/25 від 21.10.2025 сторонами погоджено вид робіт та вартість години їх надання. Правова консультація Замовника, визначення обставин справи, попереднє визначення правової позиції та доказової бази, необхідної для вирішення правового питання Замовника. Ознайомлення із матеріалами наданими Замовником, погодження правової позиції із Замовником, попередній аналіз правової та доказової бази, необхідних для підготовки скарги. Вартість години роботи одна тисяча гривень. Підготовка проекту скарги для її подачі до суду. Вартість години роботи дві тисячі гривень.

Відповідно до акту №1 приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги № 21/10/25 від 21.10.2025 замовнику надано правничу допомогу у вигляді «Правова консультація Замовника, визначення обставин справи, попереднє визначення правової позиції та доказової бази, необхідної для вирішення правового питання Замовника» тривалістю 1 година, «Ознайомлення із матеріалами наданими Замовником, погодження правової позиції із Замовником, попередній аналіз правової та доказової бази, необхідних для підготовки скарги» тривалістю 1 година, Підготовка скарги та її подання до суду 4 години.

Надавши оцінку заявленим до компенсації витратам на правничу допомогу, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що розмір витрат, заявлених до стягнення Заявником є завищеним, не є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, не відповідає критеріям обґрунтованості, реальності, справедливості та розумності.

Будь-як не заперечується, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

В той же час це слід розуміти так, що сторона, яка виграла справу, має правомірне очікування відшкодування своїх витрат на правничу допомогу, однак розмір відшкодування має бути обґрунтованим та справедливим.

Згідно зі ст.30 Закону України «Про адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Критерії оцінки поданих доказів та обґрунтувань витрат на правничу допомогу суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яку суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Також не заперечується, що адвокат (адвокатське об`єднання) з клієнтом можуть домовитись між собою про будь-який розмір гонорару адвокату за підготовку позову, скарги, тощо та супроводження судової справи, однак розмір відшкодування витрат на правничу допомогу з іншої сторони має відповідати необхідним критеріям і така сторона не має нести несправедливий чи надмірний тягар відшкодування.

Іншими словами, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і суд не може втручатися у ці правовідносини, однак при вирішенні питання щодо присудження до відшкодування сум витрат з іншої сторони суд безумовно керується встановленими ГПК України критеріями визначення та розподілу витрат.

Передусім необхідно зазначити, що з матеріалів справи про банкрутство вбачається подання та розгляд великої кількості скарг на дії виконавців.

Суд констатує, що скарги, подані в межах даної справи, містять загальні обґрунтування, мають однаково типовий виклад, з коригуванням змісту лише залежно від конкретного виконавчого провадження та оскаржуваних дій/бездіяльності державного виконавця. У скаргах переважно йдеться посилання на однакову судову практику та норми законодавства, основний зміст та текст скарг носять універсальний характер, скарги містять загальні формулювання.

Звідси слідує висновок, що правова позиція скаржника є сформованою та фактично незмінною.

В даному випадку таке формулювання в Акті приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги № 21/10/25 від 21.10.2025 як «…Правова консультація Замовника, визначення обставин справи, попереднє визначення правової позиції та доказової бази, необхідної для вирішення правового питання Замовника…» зводиться здебільш до технічної роботи з вже напрацьованим документом, що пов`язано з внесенням змін до такого документу з коригуванням відповідно до обставин у виконавчому провадженні.

Окрім того, варто відзначити, що справу в частині оскарження дій Відділу ДВС не можна кваліфікувати як складну, характер та зміст правовідносин не є виключним, нетиповим, тощо. Для кваліфікованого адвоката така справа у дійсності не має викликати значних зусиль.

Комплектність доданих до скарги документів (матеріалів) є незначною, відтак не потребувалось значного часу для їх опрацювання. До суду скарга з додатками надіслана за допомогою системи «Електронний суд».

За таких обставин, визначений Заявником затратний час для надання згаданих послуг та виконання згаданих робіт - 6 годин суд вважає таким, що не відповідає дійсній необхідності. Співмірною суд знаходить тривалість роботи адвоката у 2 (дві) години і з огляду на умови Договору вартість робіт/послуг за такий час роботи становить 2 000,00 грн, тому саме у цій сумі в цій частині заяву суд визнав обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Заяву (вх. №02.3.1-02/8585/25 від 02.10.2025) арбітражного керуючого Носань Наталії Сергіївни, ліквідатора ТзОВ "ВБС-Трейд", м. Ужгород (ідентифікаційний код: 42353584) про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Котлярська, буд. 6, м. Львів, 79007, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВБС-ТРЕЙД» (вул. Мукачівська, буд. 44, м. Ужгород, 88000, Код ) суму 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.) у відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою при розгляді скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ВБС-Трейд» арбітражного керуючого Носань Н.С. на бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Видати наказ на виконання рішення в порядку вимог п. 4 ст. 327 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Суддя О.Ф. Ремецькі