РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.12.2025Справа № 910/13126/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Стандарт-Авто»

до Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція»

про стягнення 714.047,64 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

22.10.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Стандарт-Авто» з вимогами до Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» про стягнення 714.047,64 грн, з яких 656.500,00 грн основного боргу, 15.809,96 грн 3% річних та 41.737,68 грн інфляційних втрат.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що строк дії Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024 в частині виконання відповідачем робіт закінчився 31.12.2024, однак відповідач роботи не виконав. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача сплачену попередню оплату (аванс) у розмірі 656.500,00 грн, а також нараховані 3% річних у розмірі 15.809,96 грн та інфляційні втрати у розмірі 41.737,68 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Стандарт-Авто» залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, вказані судом в ухвалі від 27.10.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2025 відкрито провадження у справі №910/13126/25, постановлено здійснювати розгляд справи з правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

19.11.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зауважив, що строк виконання відповідачем зобов`язань за Договором №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024 навіть не розпочався, оскільки початок його перебігу пов`язаний з 100% оплатою позивачем вартості експертизи, тоді як позивач сплатив лише 656.500,00 грн. Крім того, початок перебігу строк пов`язаний з наданням позивачем всіх необхідних документів, що також не було виконано позивачем.

25.11.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, яку суд долучив до матеріалів справи.

28.11.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, які суд долучив до матеріалів справи

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Стандарт-Авто» (виконавець) та Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» (замовник) укладено Договір №26/07-23, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання за плату, відповідно до умов цього договору виконати проектні та вишукувальні роботи по об`єкту: «Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві» (Коригування проекту) (45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт) (ІА01-9 Проектування та будівництво) (роботи з проектування).

Згідно з п. 1.3 Договору №26/07-23 від 26.07.2023 результатом виконаних робіт є проектна документація (надалі - документація) затверджена в установленому порядку, яка повністю відповідає Технічному завданню (Додаток № 1 до договору, який є невід`ємною частиною договору).

При необхідності залучення до виконання робіт спеціалістів чи інших проектних організацій, виконавець залучає в процесі проектування такі організації на умовах субпідряду після узгодження з замовником. Розрахунки за виконані роботи з субпідрядними організаціями виконавець здійснює самостійно (п. 1.5 Договору №26/07-23 від 26.07.2023).

Відповідно до п. 4.3 Договору №26/07-23 від 26.07.2023 роботи вважаються виконаними після передачі виконавцем замовнику готової проектної документації, яка отримала позитивний експертний звіт експертної організації та внесена в повному обсязі до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва відповідно до Порядку ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 2021 р. №681, відповідно до умов завдання на проектування та вимог чинного законодавства (на стадії, що підлягає затвердженню), а також повного комплекту погодженої в установленому порядку проектної документації, необхідної для виконання будівельних робіт (на всіх стадіях проектування), згідно з накладною та Актом здачі-приймання виконаних робіт. Проходження експертизи здійснюється у терміни, передбачені чинним законодавством. Проведення експертизи, у тому числі повторної, оплачується за рахунок виконавця.

17.01.2024 між Державним підприємством «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Стандарт-Авто» (замовник) укладено Договір №15/е/24 на виконання експертизи проектно-кошторисної документації за проектом: «Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві» (Коригування), відповідно до умов якого замовник доручає виконавцю проведення експертизи якості проектних рішень шляхом виявлення відхилень від вимог щодо міцності, надійності та довговічності об`єктів будівництва, його експлуатаційної безпеки, зокрема вимог з питань створення умов для безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, інженерного забезпечення; пожежної та техногенної безпеки, охорони праці; санітарного і епідеміологічного благополуччя населення; екології; енергозбереження; кошторисної частини проектної документації (надалі - Експертиза) та надати Експертний звіт, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до п. 1.3 Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024 результати робіт надаються замовнику у вигляді Експертного звіту за результатами проведеної експертизи (далі - Експертний звіт).

У п. 2.1 Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024 визначено, що вартість проведення експертизи визначається згідно «Настанови з визначення вартості проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво», затвердженої Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 01.11.2021 №281, інших нормативно-правових актів, які визначають порядок розрахунку вартості експертизи.

Згідно з п. 2.2 Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024 вартість проведення експертизи виконавцем за цим договором становить 1.575.600,00 грн.

У п. 2.4 Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024 визначено, що до початку робіт у строк не більше п`яти днів з моменту підписання цього договору замовник зобов`язаний перерахувати на рахунок виконавця передплату у розмірі 100% вартості робіт.

У п. 3.1 Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024 визначено, що замовник зобов`язаний:

- до початку виконання робіт подати виконавцю лист-замовлення та всі необхідні для виконання експертизи матеріали, що передбачені діючими ДБН Д.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», оформлені відповідно до вимог ДСТУ Б А.2.4.-4-2009 «Основні вимоги до проектної та робочої документації», у кількості 3 (трьох) примірників і, на вимогу виконавця, 1 (одного) примірника в електронному вигляді, та надати реєстраційний номер проектно кошторисної документації з Єдиної державної електронній системі у сфері будівництва (далі - ЄДЕССБ);

- письмово попередити виконавця про всі застереження, обмеження та інші чинники, що впливатимуть на належне виконання робіт;

- прийняти та оплатити роботи виконавця в порядку та строки, передбачені цим договором;

- протягом 10 робочих днів після отримання експертного звіту забрати надану на експертизу проектну документацію. Після закінчення зазначеного терміну виконавець не несе відповідальності за збереження проектної документації.

Відповідно до п. 3.2 Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024 виконавець зобов`язаний :

- в обумовлений договором строк якісно та в повному обсязі провести експертизу;

- в разі необхідності для проведення експертизи залучити відповідних фахівців та/або установи і організації;

- надати замовнику належним чином оформлений звіт за результатами проведеної експертизи відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 №560 «Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» (далі - Постанова № 560) та ДСТУ 8907:2019 «Настанова щодо організації проведення експертизи проектної документації на будівництво». Згідно п.15 абзацу 6, (в редакції Постанови КМУ № 681 від 23.06.2021) Постанови № 560 Звіт про результати експертизи проекту будівництва (зокрема додатки до нього) створюється виключно як електронний документ з використанням Реєстру будівельної діяльності;

- повідомити замовника про готовність та дату створення звіту в реєстрі будівельної діяльності;

- повернути замовнику після виконання експертизи отримані від замовника оригінали проектної документації.

Відповідно до п. 5.1 Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024 приймання замовником виконаних робіт за цим договором оформлюється актом передачі- приймання виконаних робіт (далі - Акт). Обов`язок по складанню та наданню Акту покладається на виконавця.

Згідно з п. 5.2 Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024 після закінчення експертизи виконавець повинен надати замовнику Акт передачі-приймання виконаних робіт в двох примірниках.

Якщо замовник протягом 10 робочих днів з моменту отримання Акту без надання відповідних обґрунтованих письмових пояснень відмовляється чи будь яким іншим чином ухиляється від прийняття виконаної роботи (дія, бездіяльність), то вважається, що замовник прийняв результат роботи і в подальшому позбавляється права посилатися на недоліки виконаної роботи, які могли бути встановлені при належному способі її прийняття (п. 5.4 Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024).

Згідно з п. 9.1 Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024 договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2024, а у частині розрахунків - до повного виконання сторонами передбачених договором зобов`язань.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що строк дії Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024 в частині виконання відповідачем робіт закінчився 31.12.2024, однак відповідач роботи не виконав. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача сплачену попередню оплату (аванс) у розмірі 656.500,00 грн, а також нараховані 3% річних у розмірі 15.809,96 грн та інфляційні втрати у розмірі 41.737,68 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зауважив, що строк виконання відповідачем зобов`язань за Договором №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024 навіть не розпочався, оскільки початок його перебігу пов`язаний з 100% оплатою позивачем вартості експертизи, тоді як позивач сплатив лише 656.500,00 грн. Крім того, початок перебігу строк пов`язаний з наданням позивачем всіх необхідних документів, що також не було виконано позивачем.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 837 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до п. 4.1 Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024 проведення експертизи здійснюється виконавцем у строк: 30 календарних днів.

Відлік строку початку проведення експертизи починається з дати отримання виконавцем примірника договору, підписаного згідно чинному законодавству України замовником, отримання повного пакета відповідних документів для проведення експертизи та повної сплати вартості робіт (п. 4.2 Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024).

У п. 4.3 Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024 визначено що у разі надання неповного пакета документів, строк початку проведення Експертизи розпочинається після надання останнього документа.

17.01.2024 позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 656500,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №11 від 17.01.2024.

Листом вих. №01-05/03/2024 від 05.03.2024 позивач повідомив відповідача про неможливість надати повного пакету документів, необхідних для проведення експертизи, у зв`язку з чим просив відповідача зупинити дію Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024.

Листом вих. №01-29/07/2024-СА від 29.07.2024 позивач просив відповідача відновити проведення експертизи за Договором №1500/е/23 від 15.12.2023.

Листом вих. 01-05/09/2024-СА від 05.09.2024 позивач повідомив відповідача про те, що у листі вих. №01-29/07/2024-СА від 29.07.2024 позивач допустив помилку, вказавши Договір №1500/е/23 від 15.12.2023 замість Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024. Крім того, позивач направив додаткові документи, необхідні для проведення експертизи.

Листом вих. №01-18/08/2025-СА від 18.08.2025 позивач просив надати відповідача Звіт, складений по Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024, у строк до 29.08.2025.

Крім того, листом вих. №01-26/08/2025-СА від 26.08.2025 позивач просив надати відповідача Звіт, складений по Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024, у строк до 29.08.2025.

29.08.2025 відповідач направив позивачу Експертну оцінку, затверджену 29.08.2025, за результатами проведення робіт за Договором №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024, в якій зазначено, що «за результатами розгляду проєктної документації на будівництво виявлено помилки та недотримання вимог законодавства України у сфері будівництва та нормативних документів, вимог щодо міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва, його експлуатаційної безпеки; у тому числі вимог з питань створення умов для безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення та інженерного забезпечення, кошторисної частини проектної документації, санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, охорони праці, енергозбереження, пожежної безпеки, техногенної безпеки, інженерно - технічних заходів цивільного захисту у зв`язку з чим проєктна документація на будівництво потребує доопрацювання. Виправлену проєктну документацію на будівництво має бути надано на повторну експертизу».

04.09.2025 позивач направив відповідачу лист вих. №02-04/09/2025-СА від 04.09.2025, в якому повідомив, що оскільки за результатами експертизи позивачем отримано Експертну оцінку з додатками у вигляді зауважень, а не Експертний звіт, то позивачу потрібний додатковий термін до 15.09.2025 для опрацювання отриманих документів та підтвердження і підписання Акта виконаних робіт або направлення своїх зауважень до Акта виконаних робіт.

10.09.2025 позивач листом №01-10/10/2025-CА повідомив відповідача, що відповідно до п. 1.3. Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024 результати робіт надаються замовнику у вигляді Експертного звіту за результатами проведеної експертизи, тоді як відповідачем було вручено під підпис директору Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Стандарт-Авто» Експертну оцінку (а не Експертний звіт) з додатками, а також Акти виконаних робіт від 29.08.2025. на суму 656500,00 грн, що не є виконанням умов Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024.

Також в листі вказано, що оскільки виконавцем не передано замовнику Експертного звіту, не є можливим здійснити його реєстрацію в системі ЄДЕССБ та, відповідно, неможливим є підписання та повернення примірника акту виконаних робіт і зазначено, що замовник (позивач) відмовляється від прийняття виконаних робіт виконавцем у зв`язку з односторонньою заміною виконавцем предмету зобов`язання, що є неналежним виконанням умов договору виконавцем.

Однак, листом вих. №539-07/к від 18.09.2025 відповідач повідомив позивача про те, що всупереч умовам Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024 замовником було сплачено лише 656.500,00 грн.

Крім того, виконавцем неодноразово надсилались зауваження щодо проектних рішень листами №07-684/к від 12.09.2024, №07-825/к від 11.12.2024, №07-827/К від 12.12.2024, №07-854/К від 20.12.2024, частина яких не усунута й досі.

У зв`язку із цим у відповідь на лист позивача від 18.08.2025 №01-18/08/2025-СА було повідомлено про неусунуті зауваження та зазначено, що для отримання Експертного звіту замовнику необхідно:

- виправити описані недоліки;

- провести 100% оплату робіт виконавця за договором;

-надати реєстраційний номер проектно-кошторисної документації з ЄДЕССБ.

Тобто зазначено про необхідність виконання вимог п. 3.1.1, 3.1.3 Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024.

Однак, позивачем не було виконано жодної із перелічених вимог, у зв`язку із чим надання саме Експертного звіту є об`єктивно неможливим.

Натомість, як повідомив відповідач, листом від 26.08.2025 №01-26/08/2025-СА позивач звернувся із вимогою виконати взяті на себе замовником зобов`язання згідно з Договором №15/е/24 в межах суми отриманих авансових коштів у розмірі 656.500,00 грн.

Саме на виконання цієї вимоги відповідач надав результати роботи за отримані авансові кошти у розмірі 656.500,00 грн. у вигляді Експертної оцінки.

Додатково відповідач зазначив, що виконавши вимогу позивача він сподівався на добросовісність замовника та уникнення ним проявів суперечливої поведінки, оскільки в даному випадку виконавець діяв собі на шкоду, покладаючись саме на вимоги листа від 26.08.2025.

Як зазначає відповідач, враховуючи лист від 10.09.2025 №01-10/10/2025-СА, такі сподівання виявились марними та Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Стандарт-Авто» вдається до поведінки, що суперечить попереднім заявам, чим ставить відповідача у завідомо несправедливе, нерівне становище та повністю ігнорує власне невиконання умов договору.

Відповідач звернув увагу, що він ніколи не відмовлявся від виконання умов Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024, однак передумовою для такого виконання є дотримання саме позивачем вимоги п. 3.1.1 та 3.1.3 договору від 17.01.2024 №15/е/24.

Враховуючи вищевикладене, відповідач повідомив повторно, що для отримання Експертного звіту позивач має виконати вимоги п. 3.1.1 та 3.1.3 Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024 та усунути недоліки, про які неодноразово повідомлявся замовник.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 4 ст. 612 Цивільного кодексу України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

У ч. 1 ст. 613 Цивільного кодексу України визначено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 613 Цивільного кодексу України, якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Як встановив суд, відлік строку початку проведення експертизи починається з дати отримання виконавцем примірника договору, підписаного згідно чинному законодавству України замовником, отримання повного пакета відповідних документів для проведення експертизи та повної сплати вартості робіт (п. 4.2 Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024).

Крім того, у п. 4.3 Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024 визначено що у разі надання неповного пакета документів, строк початку проведення Експертизи розпочинається після надання останнього документа.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, останній не виконав свій обов`язок щодо сплати суми попередньої оплати у повному обсязі, а сплатив відповідачу лише частину передоплати - 656.500,00 грн.

Крім того, зважаючи на листування між сторонами, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами надання всіх документів, необхідних для проведення відповідачем робіт за Договором №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024.

Вказані обставини є суттєвими (сплата попередньої оплати у повному обсязі та надання всіх необхідних документів), адже саме з виконанням позивачем вказаного обов`язку пов`язаний початок строку виконання відповідачем свого обов`язку виконати роботи за Договором №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024.

Однак, оскільки позивач не виконав свої зобов`язання за Договором №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024, а саме не сплатив попередню оплату у повному обсязі та не надав всі необхідні для проведення робіт документи, відсутні підстави вважати, що відповідач прострочив виконання робіт за вказаним договором.

Суд зазначає, що обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, за змістом положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 04/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи № 902/761/18, від 20.08.2020 зі справи № 914/1680/18).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Крім того, відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами наявності підстав для виникнення у відповідача обов`язку повертати позивачу грошові кошти у розмірі 656.500,00 грн., у зв`язку з чим суд дійшов висновку відмовити Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Стандарт-Авто» у вказаній частині позовних вимог.

Так само суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 15.809,96 грн та інфляційних втрат у розмірі 41.737,68 грн, оскільки вони нараховуються у випадку виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання (позивачем не доведено виникнення у відповідача обов`язку повернути суму попередньої оплати) та поділяють долю основного зобов`язання (суд відмовив у позові про стягнення суми основного боргу).

У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Судовий збір покладається на позивача у зв`язку із відмовою у позові (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у позові.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Спичак