ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1438/25

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу без повідомлення учасників

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рошен-Полісся"

до Приватного підприємства "Продцентр-плюс"

про стягнення 49028,61 грн .

Зміст позовних вимог та заперечень.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 49028,61 грн., з яких: 19523,00 грн. боргу за поставлений товар по Договору поставки товару №2718 від 13.05.21; 7204,36 грн. пені; 4992,46 грн. штрафу; 17308,79 грн. договірної санкції.

Рух справи.

31.10.2025 до суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою від 04.11.25 суд відкрив провадження у справі №906/1438/25 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Відповідач отримав вказану ухвалу 07.11.25, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Встановлені судом обставини.

13 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рошен-Полісся" (постачальник/позивач) та Приватним підприємством "ПРОДЦЕНТР-ПЛЮС" (покупець/ відповідач) укладено Договір поставки товару №2718 (а.с.5).

Згідно п.1.1 договору, продавець зобов`язався передати у власність покупця продовольчі товари, а покупець зобов`язався прийняти і оплатити його.

На виконання умов даного Договору ТОВ "Рошен-Полісся" поставило ПП "ПРОДЦЕНТР-ПЛЮС" товар на суму 33283,10 грн., що підтверджується видатковою накладною №КР-00067186 від 13.12.2024р. (а.с.7).

Згідно п.3.2, п.3.3 Договору, покупець оплачує товар на протязі 21 календарного дня від дати поставки товару Покупцю по кожній окремій накладній.

Проте, відповідач свої зобов`язання щодо оплати товару виконав частково, тобто сплатив позивачеві 13760,10грн., що підтверджується платіжними інструкціями (а.с.8-15), внаслідок чого станом на день звернення позивача з позовом до суду та на час розгляду справи у суді перед позивачем існує заборгованість в сумі 19523,00 грн. (33283,10-13760,10=19523).

Висновки суду та норми права.

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено в п.7.14 Постанови ВС у складі колегії КГС у справі №910/14371/18, відносно доводів скаржника, викладених у п.5.3 даної постанови, колегія суддів враховує правову позицію, наведену у постановах Верховного Суду від 26.10.2018 у справі №922/4099/17, від 08.05.2019 у справі №910/9078/18, від 21.05.2019 у справі №904/6726/17, від 05.06.2019 у справі №905/1562/18, від 10.06.2019 у справі №911/935/18 та від 11.06.2019 у справі №904/2394/18, згідно з якою, з урахуванням конкретних обставин справи, до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Під терміном "борг", за загальними правилами, слід розуміти грошове зобов`язання строк чи термін виконання якого вже прострочений. Саме тому практика вищих судів вказує на те, що часткове погашення боржником боргу або іншого обов`язку є визнанням цього боргу.

З урахуванням положень п. 3.3. Договору Відповідач зобов`язаний був оплатити поставлений йому товар на підставі вище зазначеної видаткової накладної на протязі 21 календарного дня тобто по 03.01.2025 року, включно.

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 19523,00 грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п.6.2 договору просить стягнути з відповідача 7204,36 грн. пені та 4992,46 грн. штрафу (а.с.3).

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до п. 6.2. У разі прострочення Покупцем строку оплати за товар, що вказаний в п. 3.3. даного Договору, він зобов`язаний виплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми боргу, за кожен день прострочки платежу, а також, у разі прострочення Покупцем строку оплати товару більш ніж на двадцять календарних днів Покупець повинен додатково сплатити Постачальнику штраф, у розмірі 15 відсотків від суми боргу.

Зі змісту ст.610 Цивільного кодексу України випливає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд, перевіривши розрахунки пені та штрафу, вважає їх нарахування правильними та такими, що підлягають задоволенню в сумі, що заявлені позивачем.

За прострочення оплати товару більше ніж на тридцять днів , позивач на підставі п.6.7 договору просить стягнути з відповідача 17308,79 грн. договірної санкції.

Відповідно до п. 6.7. Договору у випадку прострочення Покупцем строку оплати товару більш ніж на тридцять календарних днів, що встановлений п. 3.3. даного Договору Покупець зобов`язаний крім пені та штрафу, сплатити Постачальнику договірну санкцію, у розмірі 0,2 відсотка від суми простроченого платежу, за кожен день такого прострочення. Така договірна санкція починає нараховуватися з першого дня виникнення заборгованості, але на суму заборгованості, яка прострочена більш ніж тридцять днів.

Згідно розрахунку позивача, договірна санкція розрахована за період з 04.01.2025 по 31.10.2025 року, на суму боргу - 33283,10грн., яка існувала у Відповідача перед Позивачем станом на 31 день існування такої заборгованості - 03.02.2025 року, та становить 17308,79 грн.

Суд, перевіривши розрахунок договірної санкції, вважає його правильним, тому вимога про стягнення 17308,79грн. договірної санкції підлягає задоволенню.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач контррозрахунку суми боргу та відзиву на позов не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються доказами і підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги задоволенні повністю, судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату послуг адвоката, на підставі договору про надання адвокатських послуг №03/2015-АБ від 01.11.15 в розмірі 12000,00грн.

Розглянувши вказану заяву, судом встановлено наступне.

У відповідності до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Заява про відшкодування судових витрат викладена у позовній заяві, до якої були додані Додатковий договір №10 від 22.10.25 до Договору про надання адвокатських послуг №03/2015-АБ від 01.11.2015, який укладений між адвокатським об`єднанням "Міжнародний правовий консалтинг" та ТОВ "Рошен-Полісся", Ордер на надання правничої допомоги адвокатом Черниш О.М. №1164865 від 23.10.25;Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвокатом Черниш О.М. від 10.03.11; посвідчення адвоката Черниш О.М.; платіжна інструкція про сплату 12000,00 грн. за послуги адвоката (а.с.18-24).

За п.2.1.2 Додаткового договору №10, виконавець надає замовнику послуги з вивчення матеріалів; підготовки та подачі до суду позовної заяви з додатками про стягнення з ПП "Продцентр-плюс" на користь ТОВ "Рошен-Полісся" боргу, пені, штрафу, договірної санкції по договору №2718 від 13.05.21; участі адвоката у судових засіданнях; збору доказів; здійснення платежів.

Пунктом 3.1 Додаткового договору №10, передбачено, що вартість послуг адвоката по даному договору складає 12000,00 грн.

Під час вирішення питання розподілу витрат позивача на правову допомогу суд виходить з наступного.

За змістом вимог частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Враховуючи висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у додатковій постанові від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та у постановах від 13.02.2020 у справі №910/2170/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зважаючи на обставин виникнення спору та вину кожної із сторін у виникненні спору, значення справи для сторін, реально надані послуги адвокатом з підготовки позовної заяви та виконання розрахунків, зважаючи на малозначність справи, розгляд справи без участі представників сторін, запити щодо збору доказів адвокатом не здійснювалися суд вважає , що заявлені витрати є неспівмірними з наданими послугами та обставинами справи, тому вказана вимога позивача підлягає задоволенню у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись статтями 129, 236,237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути приватного підприємства "ПРОДЦЕНТР-ПЛЮС" (11500, Житомирська обл., місто Коростень, вул.Шевченка, 27/1, код 37677991) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОШЕН-ПОЛІССЯ" (10001, м.Житомир, вул.Параджанова Сергія, 80; код 37390603) - 19523,00 грн. боргу, 7204,36 грн. пені, 4992,46 грн. штрафу, 17308,79 грн. договірної санкції, 3028,00грн. судового збору, 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 23.12.25

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1-в справу

- позивачу до ЕК

2- відповідачу рек. з повідом.