ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025м. ДніпроСправа № 904/4407/25

за позовом Дочірнього підприємства "Східтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради, м. Дніпро

до Комунального підприємства "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради, м. Дніпро

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 1 998 097,52 грн., пені у розмірі 1 998 097,52 грн., 3% річних у розмірі 25 040,41 грн., інфляційної складової у розмірі 66 760,81 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Дейнеці А.В.

Представники:

Від позивача: Богдан Л.М. (в залі суду) - ордер серія АЕ № 1236990 від 07.07.2025.

Від відповідача: Завгородній О.С. (в залі суду) - ордер серія АЕ №136433 від 08.10.2025

Вільний слухач: ОСОБА_1 (в залі суду) - паспорт

РУХ СПРАВИ.

Дочірнє підприємство "Східтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 1 998 097,52 грн., пені у розмірі 1 998 097,52 грн., 3% річних у розмірі 25 040,41 грн., інфляційної складової у розмірі 66 760,81 грн.

Ухвалою суду від 13.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 10.09.2025.

Ухвалою суду від 10.09.2025 відкладено підготовче засідання на 08.10.2025.

Ухвалою суду від 08.10.2025 відкладено підготовче засідання на 22.10.2025.

Ухвалою суду від 22.10.2025 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання на 04.11.2025.

Ухвалою суду від 04.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 19.11.2025.

Ухвалою суду від 19.11.2025 відкладено розгляд справи на 01.12.2025.

Судове засідання, призначене на 01.12.2025, не відбудеться у зв`язку перебуванням судді Ніколенка М.О. у відрядженні.

Ухвалою суду від 24.11.2025 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 09.12.2025.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Комунальним підприємство "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради" (надалі - споживач) та Дочірнім підприємством "Східтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (надалі - постачальник) було укладено договір про постачання теплової енергії № 301 від 15.11.2024.

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник постачає споживачу теплову енергію (надалі теплова енергія згідно коду ДК021:2015: 09320000-8 Пара, гаряча вода та пов`язана продукція (теплова енергія)) по об`єктах споживача у опалювальному сезоні 2024/2025 років, а споживач приймає та зобов`язується оплатити теплову енергію на умовах даного договору.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що теплова енергія постачається споживачу в обсязі 735,816 Гкал.

Згідно з п. 1.3. договору, теплова енергія постачається споживачу на такі потреби: опалення та гаряче водопостачання в період опалювального сезону.

Пунктом 1.5. договору визначено, що при наявності приладів обліку щомісячні нарахування за спожиту теплову енергію виконуються за їх показаннями, зафіксованими в двохсторонніх актах.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що ціна цього договору становить 5 898 727,83 грн., в т. ч. ПДВ 983 121,31 грн.

Пунктом 4.2 договору визначено, що нарахування оплати за теплову енергію здійснює постачальник по тарифам, встановленим відповідно до чинного законодавства України.

На дату укладення договору діють наступні тарифи на теплову енергію: дата затвердження та номер рішення від 08.12.2023 № 333-18/VII. Загальна вартість 1Гкал теплової енергії (без урахування ПДВ) 6 680,48 грн., у тому числі: вартість 1Гкал на виробництво теплової енергії (без врахування ПДВ) 5 080,80 грн.; вартість 1Гкал на транспортування теплової енергії (без врахування ПДВ) 1 398,28 грн.; вартість 1Гкал постачання теплової енергії (без врахування ПДВ) 201,40 грн.

Відповідно до пункту 5.1 договору, строк поставки теплової енергії: з 01.11.2024 до 30.04.2025.

Місце поставки теплової енергії: вул. Філософська, буд. 39а, м. Дніпро, Дніпропетровська область, Україна, 49000; вул. Щепкіна, буд. 35, м. Дніпро, Дніпропетровська область, Україна, 49000 (пункт 5.2 договору).

Позивач стверджує, що вищевказані об`єкти споживача обладнані приладами обліку теплової енергії.

Позивач вказав, що виконав умови договору, у період з 01.01.2025 по 31.03.2025 поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 2 148 939,42 грн.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (пункт 4.5 договору).

Пунктом 4.6 договору визначено, що постачальник протягом 5-ти днів з дня отримання від споживача документів, передбачених пунктами 5.3, 5.5 цього договору, виставляє споживачу рахунки на сплату з коригуванням фактично спожитої теплової енергії. Зазначені рахунки повинні бути сплачені споживачем не пізніше 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим.

Так, згідно з п. 5.3 договору, облік спожитої теплової енергії, проводиться за комерційними приладами обліку або розрахунковим способом.

Відповідно до пункту 5.5. договору, споживач, що має комерційні приладу обліку, щомісячно подає постачальнику звіт про фактичне споживання теплової енергії, дата зняття споживачем показань комерційних приладів обліку останній робочій день поточного місяця, подання звіту постачальнику не пізніше 1-го числа наступного місяця. У разі ненадання споживачем звіту про фактичне споживання теплової енергії до 2-го числа наступного місяця, нарахування спожитої теплової енергії буде здійснюватись розрахунковим способом згідно договірних величин.

Позивач наполягає на тому, що на виконання п. 5.5. Договору споживачем було надіслано на електронну пошту постачальника звіти про фактичне споживання теплової енергії:

- за січень 2025 року на загальну кількість теплової енергії 96,156 Гкал (37,884 Гкал + 58,276 Гкал;

- за лютий 2025 року на загальну кількість теплової енергії 104,806 Гкал (39,97474 Гкал + 64,831 Гкал);

- за березень 2025 року на загальну кількість теплової енергії 67,100Гкал (27,909 Гкал + 39,191 Гкал) ,

на підставі яких постачальником формувались відповідні акти здачі-приймання виконаних робіт.

Постачальник зазначив, що виставив споживачу відповідні рахунки на оплату.

Обов`язок по отриманню рахунків покладається на споживача (пункт 4.8 договору).

Пунктом 4.7. договору встановлено, що постачальник передає/направляє Споживачу два примірники акта приймання передачі товарів. Споживач зобов`язаний не пізніше 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим підписати вказаний акт приймання-передачі та передати/направити один примірник підписаною акта приймання-передачі Постачальнику. У випадку, якщо до 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим Постачальник не отримає підписаний Споживачем примірник акта приймання-передачі, він (акт приймання-передачі) вважається підписаним, а зобов`язання Постачальника по Договору такими, що надані в повному обсязі та належним чином.

Позивач наполягає на тому, що, з урахуванням положень п. 4.7. договору, строк виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати спожитої теплової енергії:

- за січень 2025 року на загальну суму 770 841,90 грн. настав 15.02.2025;

- за лютий 2025 року на загальну суму 840 185,27 грн. настав 15.03.2025;

- за березень 2025 року на загальну суму 537 912,25 грн. настав 15.04.2025.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив поставлену позивачем теплову енергію у встановлені строки. Всього відповідачем, 27.05.2025 було сплачено позивачу 150 841,90 грн. в рахунок погашення теплової енергії, спожитої у січні 2025 року.

За таких обставин, за розрахунком позивача, у Комунального підприємства "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради утворилась заборгованість перед Комунальним підприємство "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради" у розмірі 1 998 097,52 грн.

За порушення відповідачем строків виконання основного зобов`язання позивачем було нараховано до сплати пеню у розмірі 1 998 097,52 грн., 3% річних у розмірі 25 040,41 грн., інфляційну складову у розмірі 66 760,81 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач надав до суду відзив на позов, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог за таких обставин.

Відповідач наполягає на тому, що позивач не дотримався встановленого порядку досудового порядку врегулювання спору. Це, на думку відповідача, є самостійною підставою для залишення позову без розгляду згідно з ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Відповідач зазначив, що позивач у своїй позовній заяві не надав аргументів та не підтвердив належними доказами факт та обсяг наданих послуг з постачання теплової енергії за спірний період попри серйозні недоліки у формуванні первинних документів.

Відповідач стверджує, що він щомісячно передавав Звіти про фактичне споживання теплової енергії.

Однак, за твердженням відповідача, всупереч положенням Договору та чинного законодавства, позивачем до позовної заяви не надано жодних доказів фактичної фіксації показань комерційних приладів обліку за розрахункові періоди, що є первинним та основним джерелом інформації для визначення обсягу спожитої теплової енергії за наявності таких приладів у Відповідача.

Крім того, як вказав відповідач, позивач не надав доказів, що у вказаний період не було перерв або відхилень у постачанні теплової енергії, які могли вплинути на фактичний обсяг споживання.

Відповідач зазначив, що позивач заявляє, що за січень-березень 2025 року було поставлено 268,06 Гкал теплової енергії на суму 2 148 939,42 грн. Проте, додані до позовної заяви акти приймання-передачі та рахунки № 301/2/В, № 301/2/Т, № 301/2/П, № 301/3/В, №301/3/Т, №301/3/П не містять підписів представників відповідача, що підтверджують погодження поставлених обсягів теплової енергії. А також відсутня дата їх складання, що унеможливлює ідентифікацію господарської операції у часі.

Відповідач вказав, що надані копії Актів здачі-приймання виконаних товарів/робіт/послуг №301/І/В, № 301/1/Т, № 301/1/П містять посилання на те, що згадані Акти підписуються представником ДП Східтеплоенерго КП Дніпротеплоенерго ДОР, в особі директора Шведун Ігоря Станіславовича. Проте, візуальне порівняння підпису представника - директора ДП Східтеплоенерго КП Дніпротеплоенерго ДОР на вказаних Актах з підписом керівника ДП Східтеплоенерго КП Дніпротеплоенерго ДОР, проставленим на Договорі на постачання теплової енергії № 301, та наданих актах приймання-передачі та № 301/2/В, № 301/2/Т, № 301/2/П, № 301/3/В, № 301/3/Т, № 301/3/П мають очевидну відмінність.

Ці обставини, на думку відповідача, прямо вказують на те, що зазначені Акти могли бути складені та підписані особою, яка не мала на те відповідних повноважень. Також у зазначених Актах здачі-приймання виконаних товарів/робіт/послуг відсутня інформація про дату їх складання, що унеможливлює ідентифікацію господарської операції.

Відповідач зазначив, що здійснення ним часткової оплати не є безумовним підтвердженням факту надання позивачем послуг в заявленому обсязі та не усуває недоліків в оформленні первинних документів. Відповідач міг здійснювати часткову оплату, не маючи змоги на той момент повною мірою оцінити обґрунтованість нарахованих сум через відсутність належних первинних документів зі сторони позивача.

Відповідач наполягає на тому, що підписання актів його представником також не може вважатися беззаперечним визнанням обсягу послуг, за наявності суттєвих порушень при їх складанні Позивачем.

Також відповідач зазначив, що Акти здачі-приймання виконаних товарів/робіт/послуг №301/2/В, № 301/2/Т, № 301/2/П, № 301/3/В, № 301/3/Т, № 301/3/П взагалі не були підписані зі сторони Відповідача. Такі акти позивачем не формувались та, відповідно, не могли бути надані відповідачу.

Крім того, відповідач вказав, що пеня нарахована позивачем без врахування положень частини шостої ст. 232 ГК України. Таким чином, надані розрахунки Позивача є некоректними.

Додатково відповідач зазначив, що пункт 8.3.7. спірного договору, на підставі якого позивачем здійснюється нарахування пені, не може бути застосований до спірних правовідносин.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості за договором на постачання теплової енергії № 301 від 15.11.2024 у розмірі 1 998 097,52 грн., пені у розмірі 1 998 097,52 грн., 3% річних у розмірі 25 040,41 грн., інфляційної складової у розмірі 66 760,81 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (який обсяг теплової енергії був поставлений), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи була оплачена поставлена теплова енергія, у якому обсязі), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Комунальним підприємство "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради" (надалі - споживач) та Дочірнім підприємством "Східтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (надалі - постачальник) було укладено договір про постачання теплової енергії № 301 від 15.11.2024.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 11.1 договору, договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками. Сторони відповідно до ст. 180 ГКУ та ч.3 ст. 631 ЦК України встановлюють, що умови договору застосовуються до відносин між ними, з 01 листопада 2024 і діє до 30 квітня 2025, а в частині виконання своїх зобов`язань, до повного їх виконання сторонами.

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник постачає споживачу теплову енергію (надалі теплова енергія згідно коду ДК021:2015: 09320000-8 Пара, гаряча вода та пов`язана продукція (теплова енергія)) по об`єктах споживача у опалювальному сезоні 2024/2025 років, а споживач приймає та зобов`язується оплатити теплову енергію на умовах даного договору.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що теплова енергія постачається споживачу в обсязі 735,816 Гкал.

Згідно з п. 1.3. договору, теплова енергія постачається споживачу на такі потреби: опалення та гаряче водопостачання в період опалювального сезону.

Пунктом 1.5. договору визначено, що при наявності приладів обліку щомісячні нарахування за спожиту теплову енергію виконуються за їх показаннями, зафіксованими в двохсторонніх актах.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що ціна цього договору становить 5 898 727,83 грн., в т. ч. ПДВ 983 121,31 грн.

Пунктом 4.2 договору визначено, що нарахування оплати за теплову енергію здійснює постачальник по тарифам, встановленим відповідно до чинного законодавства України.

На дату укладення договору діють наступні тарифи на теплову енергію: дата затвердження та номер рішення від 08.12.2023 № 333-18/VII. Загальна вартість 1Гкал теплової енергії (без урахування ПДВ) 6 680,48 грн., у тому числі: вартість 1Гкал на виробництво теплової енергії (без врахування ПДВ) 5 080,80 грн.; вартість 1Гкал на транспортування теплової енергії (без врахування ПДВ) 1 398,28 грн.; вартість 1Гкал постачання теплової енергії (без врахування ПДВ) 201,40 грн.

Відповідно до пункту 5.1 договору, строк поставки теплової енергії: з 01.11.2024 до 30.04.2025.

Місце поставки теплової енергії: вул. Філософська, буд. 39а, м. Дніпро, Дніпропетровська область, Україна, 49000; вул. Щепкіна, буд. 35, м. Дніпро, Дніпропетровська область, Україна, 49000 (пункт 5.2 договору).

Вищевказані об`єкти споживача обладнані приладами обліку теплової енергії.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, у період з 01.01.2025 по 31.03.2025 поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 2 148 939,42 грн.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (пункт 4.5 договору).

Пунктом 4.6 договору визначено, що постачальник протягом 5-ти днів з дня отримання від споживача документів, передбачених пунктами 5.3, 5.5 цього договору, виставляє споживачу рахунки на сплату з коригуванням фактично спожитої теплової енергії. Зазначені рахунки повинні бути сплачені споживачем не пізніше 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим.

Так, згідно з п. 5.3 договору, облік спожитої теплової енергії, проводиться за комерційними приладами обліку або розрахунковим способом.

Відповідно до пункту 5.5. договору, споживач, що має комерційні приладу обліку, щомісячно подає постачальнику звіт про фактичне споживання теплової енергії, дата зняття споживачем показань комерційних приладів обліку останній робочій день поточного місяця, подання звіту постачальнику не пізніше 1-го числа наступного місяця. У разі ненадання споживачем звіту про фактичне споживання теплової енергії до 2-го числа наступного місяця, нарахування спожитої теплової енергії буде здійснюватись розрахунковим способом згідно договірних величин.

На виконання п. 5.5. Договору споживачем було надіслано на електронну пошту постачальника звіти про фактичне споживання теплової енергії:

- за січень 2025 року на загальну кількість теплової енергії 96,156 Гкал (37,884 Гкал + 58,276 Гкал;

- за лютий 2025 року на загальну кількість теплової енергії 104,806 Гкал (39,97474 Гкал + 64,831 Гкал);

- за березень 2025 року на загальну кількість теплової енергії 67,100Гкал (27,909 Гкал + 39,191 Гкал) ,

на підставі яких постачальником формувались відповідні акти здачі-приймання виконаних робіт.

Постачальник виставив споживачу відповідні рахунки на оплату.

Обов`язок по отриманню рахунків покладається на споживача (пункт 4.8 договору).

Представником відповідача акти здачі-приймання виконаних робіт та рахунки на оплату за січень 2025 року підписані; акти здачі-приймання виконаних робіт та рахунки на оплату за лютий та березень 2025 року підписані не були.

Пунктом 4.7. договору встановлено, що постачальник передає/направляє Споживачу два примірники акта приймання передачі товарів. Споживач зобов`язаний не пізніше 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим підписати вказаний акт приймання-передачі та передати/направити один примірник підписаною акта приймання-передачі Постачальнику. У випадку, якщо до 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим Постачальник не отримає підписаний Споживачем примірник акта приймання-передачі, він (акт приймання-передачі) вважається підписаним, а зобов`язання Постачальника по Договору такими, що надані в повному обсязі та належним чином.

В матеріалах справи відсутні докази направлення споживачем на адресу постачальника будь-яких заперечень щодо складених останнім актів використання теплової енергії.

А отже, на підставі положень п. 4.7. договору, акти здачі-приймання виконаних робіт за лютий та березень 2025 року вважаються такими, що підписані відповідачем.

З урахуванням положень п. 4.7. договору, строк виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати спожитої теплової енергії:

- за січень 2025 року на загальну суму 770 841,90 грн. настав 15.02.2025;

- за лютий 2025 року на загальну суму 840 185,27 грн. настав 15.03.2025;

- за березень 2025 року на загальну суму 537 912,25 грн. настав 15.04.2025.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив поставлену позивачем теплову енергію у встановлені строки. Всього відповідачем, 27.05.2025 було сплачено позивачу 150 841,90 грн. в рахунок погашення теплової енергії, спожитої у січні 2025 року.

За таких обставин, у Комунального підприємства "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради утворилась заборгованість перед Комунальним підприємство "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради" у розмірі 1 998 097,52 грн.

А отже, позовні вимоги Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 1 998 097,52 грн. є обґрунтованими.

Відповідно до п. 8.3.7 договору, за несвоєчасну сплату спожитої теплової енергії, передбачену пункту 4.6. договору, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 1% за кожний день прострочення платежу на підставі Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" № 686-ХІV.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Так, згідно із статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій", суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності: сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території; за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Рішенням Дніпропетровської обласної ради від 15.06.2016 № 65-4/VII "Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області" було вирішено передати майно, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області: У господарське відання комунального підприємства "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради": нежитлову будівлю та споруди, розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Філософська, 39а, з балансу державної установи "Дніпропетровський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України".

Між Державною установою "Дніпропетровський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" та Комунальним підприємством "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради", 29.07.2016 був підписаний акт приймання-передачі нерухомого майна розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Філософська 39а.

Відповідно до рішення Дніпропетровської обласної ради "Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області" № 186-11/VIII від 13.05.2022 було вирішено передати майно, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Щепкіна, 35, загальною площею 1478,5 кв. м, з оперативного управління комунального підприємства "Криворізький протитуберкульозний диспансер" Дніпропетровської обласної ради" у господарське відання комунального підприємства "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради".

Рішенням Дніпропетровської обласної ради "Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області" № 491-25/VIII від 07.05.2025 внесено зміни до рішення Дніпропетровської обласної ради "Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області" №186-11/VIII від 13.05.2022, викладено пункт 1.13 у новій редакції: "Об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Щепкіна, 35 (літери: А-2, В-1, Б, Г, Д, Е, З, К, Ж, № 1-13, І), з оперативного управління комунального підприємства "Криворізький протитуберкульозний диспансер" Дніпропетровської обласної ради" (код 01985989) у господарське відання комунального підприємства "Агропроскттехбуд" Дніпропетровської обласної ради" (код 05455707)".

Між Комунального підприємством "Криворізький протитуберкульозний диспансер" Дніпропетровської обласної ради" та Комунального підприємства "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради", 01.07.2022 було підписано Акт приймання-передачі об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: м. Дніпро, вул. Щепкіна, 35, загальною площею 1478,5 кв. м. з оперативного управління комунального підприємства "Криворізький протитуберкульозний диспансер" Дніпропетровської обласної ради" у господарське віддання комунального підприємства "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради".

Відповідно до статті 133 Господарського кодексу України (у редакції чинній на час спірних правовідносин), основу правового режиму майна суб`єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління.

Держава забезпечує рівний захист майнових прав усіх суб`єктів господарювання.

Відповідно до статті 136 Господарського кодексу України, право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

Статтею 137 Господарського кодексу України передбачено, що правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб`єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб`єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням. Право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

Таким чином, як право власності, так і право господарського відання чи право оперативного управління поєднують можливість володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

Положеннями ст. 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, наявність у відповідача на балансі та на праві господарського відання нежитлових приміщень по вул. Щепкіна, 35 та вул. Філософська, 39а у м. Дніпро покладає на останнього обов`язок щодо утримання такого майна.

Крім того, частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підписуючи спірний договір, сторони за взаємною згодою погодили умову щодо покладення на споживача обов`язку сплати постачальнику пені у розмірі 1% за кожний день прострочення платежу на підставі Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" № 686-ХІV у випадку несвоєчасної оплати спожитої теплової енергії.

На підставі п. 8.3.7 договору, позивач нарахував відповідачу до сплати пеню у розмірі 1 відсотка суми боргу за загальний період з 16.02.2025 по 07.08.2025 на суму 3 054 930,51 грн.

З урахуванням приписів ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій", позивачем було заявлено до стягнення пеню у розмірі 1 998 097,52 грн., що не перевищує 100 відсотків загальної суми боргу.

Розрахунок пені, наданий позивачем, виконаний правильно, коректно враховує періоди прострочення та відповідає вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 1 998 097,52 грн. є обґрунтованими.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 25 040,41 грн. за загальний період з 16.02.2025 по 07.08.2025 та інфляційну складову у розмірі 66 760,81 грн. за загальний період з березня року по червень 2025 року.

Розрахунок 3% річних, наданий позивачем, містить арифметичні помилки.

За розрахунком суду:

- 3% річних на суму боргу 770 841,90 грн. за період з 16.02.2025 по 26.05.2025 становлять 6 335,69 грн.;

- 3% річних на суму боргу 620 000 грн. за період з 27.05.2025 по 07.08.2025 становлять 3 720 грн.;

- 3% річних на суму боргу 840 185,27 грн. за період з 16.03.2025 по 07.08.2025 становлять 10 013,17 грн.;

- 3% річних на суму боргу 537 912,25 грн. за період з 16.04.2025 по 07.08.2025 становлять 5 040,16 грн.

Всього: 25 109,02 грн., тобто суму в більшому розмірі, ніж заявлено позивачем до стягнення.

Частиною 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог. Тому, вимоги позивача про стягнення 3% річних слід задовольнити в заявленому розмірі - 25 040,41 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційної складової суд встановив, що він містить арифметичні помилки.

За розрахунком суду:

- інфляційна складова на суму боргу 770 841,90 грн. за період з березня 2025 по травень 2025 становить 27 281,92 грн.;

- інфляційна складова на суму боргу 620 000 грн. за період з червень 2025 становить 4 960 грн.;

- інфляційна складова на суму боргу 840 185,27 грн. за період з квітня 2025 по червень 2025 становить 23 736,69 грн.;

- інфляційна складова на суму боргу 537 912,25 грн. за період з травня 2025 по червень 2025 становить 11 352,10 грн.

Всього: 67 330,71 грн., тобто суму в більшому розмірі, ніж заявлено позивачем до стягнення.

Частиною 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог. Тому, вимоги позивача про стягнення інфляційної складової слід задовольнити в заявленому розмірі - 66 760,81 грн.

Стосовно інших доводів сторін суд зазначає про таке.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 301 від 15.11.2024 з додатками (том 1, а.с. 23 - 30), актами здачі - приймання виконаних робіт (том 1, а.с. 11 - 16), витягом з рішення ДОР № 333-18/VIII (том 1, а.с. 17 - 21), довідкою про чинність безстрокової ліцензії (том 1, а.с. 22), ліцензіями (том 1, а.с. 31 - 32), рахунками на оплату (том 1, а.с. 33 - 38), випискою по банківському рахунку (том 1, а.с. 42), платіжною інструкцією (том 1, а.с. 43), актами використання теплової енергії з доказами направлення (том 1, а.с. 82 - 89).

Обставини, на які посилається відповідач, доводяться рішенням ДОР від 15.06.2016 № 65-4/VII (том 1, а.с. 58 - 61), рішенням ДОР № 186-11/VIII від 13.05.2022 (том 1, а.с. 62), рішенням ДОР № 491-25/VIII від 07.05.2025 (том 1, а.с. 63), актом приймання - передачі від 01.07.2022 (том 1, а.с. 64 - 66).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради (місце реєстрації: вул. Старокозацька, буд. 52, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код 05455707) на користь Дочірнього підприємства "Східтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради (місце реєстрації: 49005, м. Дніпро, вул. Феодосіївська, буд. 7; ідентифікаційний код 38835139) суму основної заборгованості у розмірі 1 998 097,52 грн., пені у розмірі 1 998 097,52 грн., 3% річних у розмірі 25 040,41 грн., інфляційної складової у розмірі 66 760,81 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 49 055,98 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 19.12.2025.

Суддя М.О. Ніколенко