ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"22" грудня 2025 р. м ХарківСправа № 922/4525/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н. А.

розглянувши матеріали позовної заяви (вх. № 4525/25 від 16.12.2025)

ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЕКТИВНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "КИСІВСЬКЕ" (63121, Харківська область, Богодухівський район, село Кисівка, )

до першого відповідача - КОЛОМАЦЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ (63101, Україна, Харківська область, Богодухівський район, селище Коломак, вулиця Мазепи І. Гетьмана, будинок 2, )

другого відповідача - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ АГРОПРОМИСЛОВЕ ОБ`ЄДНАННЯ "МРІЯ" (63130, Україна, Харківська область, Богодухівський район, село Покровка, вулиця Молодіжна, будинок 7, )

третього відповідача - БАГАТИРА ВАЛЕРІЯ ІВАНОВИЧА ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

четвертого відповідача - СЕЛЯНСЬКОГО (ФЕРМЕРСЬКОГО) ГОСПОДАРСТВА "БАГАТИР" (63101, Україна, Харківська область, Богодухівський район, селище Коломак, вулиця Яблунева, будинок 1, )

п`ятого відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

шостого відповідача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )

сьомого відповідача - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )

восьмого відповідача - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 )

про визнання права колективної власності та права постійного користування на земельні ділянки, скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЕКТИВНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "КИСІВСЬКЕ" (позивач по справі) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до першого відповідача - КОЛОМАЦЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ, другого відповідача - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ АГРОПРОМИСЛОВЕ ОБ`ЄДНАННЯ "МРІЯ", третього відповідача - ОСОБА_5 , четвертого відповідача - СЕЛЯНСЬКОГО (ФЕРМЕРСЬКОГО) ГОСПОДАРСТВА "БАГАТИР", п`ятого відповідача - ОСОБА_1 , шостого відповідача - ОСОБА_2 , сьомого відповідача - ОСОБА_3 , восьмого відповідача - ОСОБА_4 , в якому просить суд:

- відстрочити позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТИВНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КИСІВСЬКЕ» () право колективної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0401 на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серія ХР-16-31-000769 від 22 вересня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №7;

- скасувати державну реєстрацію права власності, проведену за Коломацькою селищною радою 19.05.2021 о 15:37:28 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0401, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 232;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТИВНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КИСІВСЬКЕ» () право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0637 на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія I-ХР № 001196 від 22 вересня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №4;

- скасувати державну реєстрацію іншого речового права, проведену за ОСОБА_6 23.05.2016 о 15:26:57 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0637, Номер запису про інше речове право: 14672383;

- скасувати державну реєстрацію іншого речового права, проведену за Селянським (фермерським) господарством "Багатир" 08.07.2019 о 10:59:01 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0637, Номер запису про інше речове право: 32377473;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТИВНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КИСІВСЬКЕ» () право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0655 на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія I-ХР № 001196 від 22 вересня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №4;

- скасувати державну реєстрацію іншого речового права, проведену за ОСОБА_7 23.05.2016 о 15:26:57 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0655, Номер запису про інше речове право: 28830215;

- скасувати державну реєстрацію іншого речового права, проведену за Селянським (фермерським) господарством "Багатир" 28.01.2025 о 13:52:30 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0655, Номер запису про інше речове право: 58268114;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТИВНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КИСІВСЬКЕ» () право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0396 на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія I-ХР № 001196 від 22 вересня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №4;

- скасувати державну реєстрацію іншого речового права, проведену за ОСОБА_8 04.03.2019 о 10:20:41 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0396, Номер запису про інше речове право: 30607389;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТИВНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КИСІВСЬКЕ» () право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0656 на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія I-ХР № 001196 від 22 вересня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №4;

- скасувати державну реєстрацію іншого речового права, проведену за ОСОБА_9 05.11.2018 о 10:56:27 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0656, Номер запису про інше речове право: 28831556;

- скасувати державну реєстрацію іншого речового права, проведену за Селянським (фермерським) господарством "Багатир" 28.01.2025 о 13:37:19 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0656, Номер запису про інше речове право: 58267793;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТИВНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КИСІВСЬКЕ» () право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0343 на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія I-ХР № 001196 від 22 вересня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №4;

- скасувати державну реєстрацію іншого речового права, проведену за ОСОБА_6 23.05.2016 о 16:31:46 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0343, Номер запису про інше речове право: 14681670;

- скасувати державну реєстрацію іншого речового права, проведену за Селянським (фермерським) господарством "Багатир" 08.07.2019 о 10:54:34 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0343, Номер запису про інше речове право: 32376273;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТИВНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КИСІВСЬКЕ» () право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0654 на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія I-ХР № 001196 від 22 вересня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №4;

- скасувати державну реєстрацію іншого речового права, проведену за ОСОБА_10 08.01.2019 о 09:23:57 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0654, Номер запису про інше речове право: 29823179;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТИВНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КИСІВСЬКЕ» () право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0438 на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія I-ХР № 001196 від 22 вересня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №4;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТИВНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КИСІВСЬКЕ» () право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0440 на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія I-ХР № 001196 від 22 вересня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №4;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТИВНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КИСІВСЬКЕ» () право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :00:000:0013 на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія I-ХР № 001196 від 22 вересня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №4;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТИВНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КИСІВСЬКЕ» () право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0439 на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія I-ХР № 001196 від 22 вересня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №4;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТИВНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КИСІВСЬКЕ» () право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0441 на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія I-ХР № 001196 від 22 вересня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №4.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без руху виходячи з наступного.

По-перше, позивачем не надано всупереч вимог ст. 162 ГПК України доказів сплати судового збору в порядку та розмірі, встановленому чинним законодавством.

В силу п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

Згідно п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Велика Палата Верховного Суду у п. 52, 54-57 постанови від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19 зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Як свідчить подана позовна заява, позивачем у даній справі заявлено всього 23 вимоги, з яких: 11 вимог немайнового характеру та 12 вимог майнового характеру.

Враховуючи вищевикладене, судовий збір у даному випадку повинен бути сплачений виходячи зі ставок судового збору, встановлених законом, як для вимог немайнового характеру, так і для вимог майнового характеру (зокрема, по вимогам про визнання права колективної власності, визнання права постійного користування, скасування державної реєстрації права власності, скасування державної реєстрації іншого речового права).

При цьому суд позбавлений можливості визначити ставку судового збору за подання позовної заяви, зокрема, по 12 заявленим майновим вимогам позивача, оскільки по заявленій вимозі про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТИВНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КИСІВСЬКЕ» () право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :00:000:0013 на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія I-ХР № 001196 від 22 вересня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №4, відсутня довідка (інформація) щодо вартості спірного майна. В підтвердження відповідної довідки позивач також має надати суду відповідні належні докази на підтвердження вартості спірного майна, із яких можливо встановити та достовірно документально підтвердити загальну ціну позову та відповідно розмір судового збору станом саме на дату подання позову до суду.

Беручи до уваги невизначення позивачем вартості спірного майна, яке є предметом позову по даній справі, в зв`язку із чим суд позбавлений можливості обрахувати ставку судового збору за вимогами майнового характеру, водночас аналіз позовної заяви та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху та способом усунення недоліку позовної заяви суд визначає надання позивачем суду інформації про ціну позову виходячи з вартості спірного майна станом на дату звернення з позовом, з наданням належних відповідних документальних доказів на підтвердження такої вартості, та з урахуванням наведеного самостійно визначити загальний розмір судового збору, сплатити його на належні платiжнi реквiзити Господарського суду Харківської області, відповідні документальні докази надати суду.

По-друге, позивачем всупереч приписів ст. 164 ГПК України не надано документальних доказів направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів.

Так, до позовної заяви додаються документи, зокрема, підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

За приписами ч. 7 ст. 42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Проте всупереч вказаним приписам процесуального закону позивачем не надано документальних доказів направлення всім учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів.

Також суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Водночас до позовної заяви позивачем не надано передавального акту КСП «КИСІВСЬКЕ» від 29.12.2023 та довідки про оціночну вартість земельну ділянку з кадастровим номером :00:000:0013, які зазначені в додатках до позовної заяви.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте позивачем в позовній заяві не зазначено відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у відповідачів у справі всупереч п. 2 до ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Також суд зауважує, що позивач в позовній заяві вказує ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЕКТИВНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "КИСІВСЬКЕ" не як позивача у справі, а як заявника.

Щодо клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі суд зазначає наступне.

Як свідчить подане клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, останній посилається в його обґрунтування на обставини нібито перебування позивача у скрутному фінансовому становищі, не надаючи жодних документальних доказів на підтвердження вказаної обставини, обмежуючись лише загальним нічим необґрунтованим та не підтвердженим припущенням.

Крім того суд зазначає, що частиною 2 ст. 123 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким законом є Закон України "Про судовий збір". З його преамбули вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ст. 1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Стаття 8 Закону України "Про судовий збір" регулює відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Зокрема, ст. 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті.

Як вбачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у ст. 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж ст. 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в ст. 5, або у справах із предметом спору, не охопленим ст. 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених ст. 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 ст. 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Окремо слід зазначити, що встановлений ст. 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним, тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених зазначеними положеннями цього Закону (подібна за змістом позиція викладена Верховним Судом у постановах від 25.03.2021 у справі №912/3514/20, від 17.06.2022 у справі № 910/12556/20 тощо).

Юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Крім того, із наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Зазначеної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18.

Питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При здійсненні судочинства, суд повинен забезпечити процесуальну рівність сторін, не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою, тому вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам судового процесу перед іншими призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Таким чином, особа, яка звертається до суду, повинна дотримуватися вимог процесуального закону стосовно форми і змісту щодо сплати судового збору за подання позовної заяви та вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання такого обов`язку.

Водночас, як було вказано вище, положення п.п.1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Відповідну правову позицію викладено також у постанові Верховного Суду від 11.05.2022 у справі № 912/2829/21, в ухвалах від 27.02.2023 у справі № 914/2483/22, від 11.05.2023 у справі № 922/977/22, від 26.02.2024 у справі № 916/3318/22 тощо.

Однак, предметом даної справи не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до приписів ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права та застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності заяв (скарг); оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" у справі 28249/95 від 19.06.2001 зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ГПК України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене вище та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, суд не вбачає, у даному випадку, наявності обставин, які відповідали б зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними законодавчими приписами в контексті визначених законодавцем умов та підстав для відстрочення сплати судового збору, що могли б зумовити вчинення такої процесуальної дії.

Враховуючи зазначене, у задоволенні клопотання ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЕКТИВНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "КИСІВСЬКЕ" про відстрочення сплати судового збору суд відмовляє.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Беручи до уваги вищевикладене суд дійшов до висновку про те, що позовну заяву відповідно до положень ст. 174 ГПК України слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 162, 163, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні клопотання ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЕКТИВНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "КИСІВСЬКЕ" про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Залишити без руху позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЕКТИВНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "КИСІВСЬКЕ" (вх. № 4525/25 від 16.12.2025).

3. Встановити позивачу для усунення недоліків позовної заяви 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали, позивачу у встановлений строк необхідно:

- подати до суду довідку про вартість спірного майна (земельну ділянку з кадастровим номером :00:000:0013) станом на дату звернення з позовом та відповідні документальні докази на підтвердження вартості спірного майна, із яких вбачається ціна позову та відповідний розмір судового збору;

- сплатити судовий збір за заявлені 11 немайнових вимог та 12 вимог майнового характеру виходячи із ставок, визначених Законом України «Про судовий збір», та відповідні документальні докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі та порядку надати господарському суду;

- подати до суду документальні докази направлення всім учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів;

- подати до суду оригінал або засвідчену належним чином копію передавального акту КСП «КИСІВСЬКЕ» від 29.12.2023;

- надати суду відомості (інформацію) про наявність або відсутність електронного кабінету у відповідачів у справі.

3. Роз`яснити позивачу, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу складено та підписано 22.12.2025.

СуддяН.А. Новікова