ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1207/25

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Бура Д.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: Кулик Н.Д. (довіреність №482/25 від 20.12.24)

від відповідача-2 : Тимошик Т.В. (довіреність від 17.12.25)

за участю прокурорів: Бондарчук Л.Г., Слівінський О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Бердичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" ,

2) Державної установи "Бердичівський виправний центр №108"

про визнання договору недійсним, про стягнення 50560,00 грн.

Зміст позовних вимог та заперечень.

Прокурор звернувся з позовом, у якому просить:

1. Визнати недійсним договір від 01.08.2022 № 73 на закупівлю електричної енергії, укладений між Державною установою "Бердичівський виправний центр (№108)" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ".

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" на користь Державної установи "Бердичівський виправний центр (№108)" - 148 275,32 грн, а з Державної установи "Бердичівський виправний центр (№108)" одержані ним за рішенням суду 50560,00 грн стягнути в дохід держави шляхом зарахування на рахунок иА0006059 (отримувач - ГУК у Жит.обл/Бердичів.р-н/21080600; код СДРПОУ отримувача - 37976485; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. податк.).

Позовні вимоги грунтуються на тому, що спірний договір про закупівлю укладений з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", Закону України "Про санкції", Указу Президента України №266/2021 від 24.06.2021 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18 червня 2021 року "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" та не відповідає інтересам держави та суспільства, його моральним засадам, а тому підлягає визнанню недійсним, оскільки ТОВ "Твій Газзбут", знаючи про види та дату застосованих до кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи ( ОСОБА_1 ) обмежувальних заходів (санкцій), усвідомлюючи неможливість внаслідок цього здійснювати будь-які торгівельні операції, вступати в економічні та фінансові правовідносини, діючи з метою отримання прибутку шляхом укладення договору з Виправним центром, порушило загальні засади цивільного законодавства та санкційного регулювання, а також правові та економічні засади здійснення публічних закупівель, тому враховуючи наявність умислу лише у ТОВ "Твій Газзбут", як сторони оспорюваного договору, одержані ним кошти за цим правочином у розмірі 50 560,00 гривень, повинні бути повернуті іншій стороні договору - Виправному центру, а отримані останнім за рішенням суду кошти - стягнути в дохід держави на підставі ст.228 ч.3 Цивільного кодексу України.

У відзиві на позовну заяву (а.с.87) ТОВ "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" позов не визнало з тих підстав, що оскільки у санкційному переліку відсутнє ТОВ "ТВІЙ ГАЗЗБУТ", а також у зв`язку з відсутністю у санкційному переліку санкції, застосованої до кінцевого бенефіціарного власника учасника процедури закупівлі санкція "у вигляді заборони на здійснення у неї публічних закупівель товарів, робіт і послуг згідно із Законом України "Про санкції", то відсутнім є саме порушення норм Закону України "Про публічні закупівлі" під час проведення відкритих торгів, за результатами яких між сторонами укладений оспорюваний договір; ТОВ "ТВІЙ ГАЗ ЗБУТ" відсутнє у переліку юридичних осіб згідно з додатком 2 Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18 червня 2021 року Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), тому під час проведення процедури закупівлі учасником процедури було дотримано всі вимоги, які передбачені нормами чинного законодавства, а також надано гарантійний лист; Закон "Про публічні закупівлі" не передбачає обов`язку учасника подавати інформацію стосовно того, чи були накладені санкції на кінцевого бенефіціарного власника (КБВ) учасника. Звертаючись до Тендерної документації замовника, вона також не містить вимоги щодо надання зазначеної інформації; таким чином, оскільки Законом та Тендерною документацією Замовника не встановлений обов`язок учасника подавати інформацію стосовно того, чи були накладені санкції на КБВ учасника процедури закупівлі, то посилання позивача на те, що ТОВ "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" зазначило у тендерній пропозиції недостовірну інформацію, є необґрунтованим та незаконним.

У письмових поясненнях (а.с.106) Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області, зазначило про відсутність можливості, без вчинення державного фінансового контролю, звернутися до державних органів про порушення питання про визнання недійсним договору, що суперечить інтересам держави й суспільства, з умислу однієї сторони, застосування наслідків недійсності правочину та стягнення коштів.

У відповіді на відзив (а.с.129) Бердичівська окружна прокуратура, зазначила, що Договір підлягає визнанню недійсним, як такий, що укладений без додержання вимог щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та порушує правові та економічні засади держави, а також приписи санкційного регулювання.

У запереченнях на відповідь на відзив (а.с.153) ТОВ "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" , вказало, що товариство відсутнє у переліку юридичних осіб згідно з додатком 2 Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18 червня 2021 року Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), тому під час проведення процедури закупівлі учасником процедури було дотримано усі вимоги, які передбачені нормами чинного законодавства ; накладення на кінцевого бенефіціарного власника - учасника персональних санкцій не є підставою для відхилення тендерних пропозицій (а.с.153).

Рух справи

05.09.2025 до суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою від 10.09.2025 суд відкрив провадження у справі №906/1207/25 та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження .

25.09.25 до суду надійшов відзив на позовну заяву від ТОВ "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" (а.с.87).

26.09.25 до суду надійшли письмові пояснення від Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області. Позивач просить розглядати справу без участі його представника (а.с.106).

30.09.25 до суду надійшла відповідь на відзив від Бердичівської окружної прокуратури (а.с.129).

03.10.25 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від ТОВ "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" (а.с.153).

Ухвалою від 10.11.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник ТОВ "Твій Газзбут" у судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 20.11.2025 проголошено скорочене рішення.

Встановлені судом обставини.

01 серпня 2022 року між Державною установою "Бердичівський виправний центр (№108)" (споживач/відповідач-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" (постачальник/відповідач-1) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 73 (а.с.27) на суму 50 560,00 грн в обсязі 12 800 кВт.

Додатковою угодою №1 від 23.09.2022 до Договору збільшено ціну за електричну енергію до 4,34 грн та зменшено обсяг закупівлі товару до 10 037,628 кВт/год.(а.с.34).

Додатковою угодою № 2 від 30.09.2022 внесено зміни до реквізитів ТОВ "Газзбут".

Додатковою угодою № 3 від 25.10.2022 збільшено ціну на електричну енергію до 4,77 грн та визначено обсяг закупленої електричної енергії як 12 124 кВт/год.(а.с.36).

Згідно актів №62047303 від 16.09.2022 та №62072913 від 21.10.2022 Виправним центром отримано 12181,34 кВт, за які відповідно до платіжних доручень №311 від 19.09.2022 та №353 від 24.10.2022 сплачено кошти на загальну суму 50 560,00 грн. (а.с.50,51).

Таким чином, Договір поставки №73 від 01.08.2022 про закупівлю електричної енергії є фактично виконаним та оплаченим за рахунок бюджетних коштів на загальну суму 50560 гривень.

Прокурор зазначив, що вищевказаний договір про закупівлю укладений з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", Закону України "Про санкції", Указу Президента України №266/2021 від 24.06.2021 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18 червня 2021 року "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" та не відповідає інтересам держави та суспільства, його моральним засадам, а тому підлягає визнанню недійсним, оскільки ТОВ "Твій Газзбут", знаючи про види та дату застосованих до кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи ( ОСОБА_1 ) обмежувальних заходів (санкцій), усвідомлюючи неможливість внаслідок цього здійснювати будь-які торгівельні операції, вступати в економічні та фінансові правовідносини, діючи з метою отримання прибутку шляхом укладення договору з Виправним центром, порушило загальні засади цивільного законодавства та санкційного регулювання, а також правові та економічні засади здійснення публічних закупівель, тому враховуючи наявність умислу лише у ТОВ "Твій Газзбут", як сторони оспорюваного договору, одержані ним кошти за цим правочином у розмірі 50 560,00 гривень, повинні бути повернуті іншій стороні договору - Виправному центру, а отримані останнім за рішенням суду кошти - стягнуті в дохід держави на підставі ст.228 ч.3 Цивільного кодексу України.

Висновки суду та норми права щодо вимоги про стягнення.

Відповідно до частини 3 статті 228 ЦК України, на яку посилається прокурор в якості правової підстави позову, - У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Дана норма містить підставу для визнання правочину недійсним - недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, та наслідки.

Наслідки недійсності такого правочину залежать від наявності умислу обох сторін чи однієї сторони правочину.

При наявності умислу у обох сторін: в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою. Тобто зі сторони-1 стягується в дохід держави одержане від сторони-2, так само зі сторони-2 стягується в дохід держави одержане від сторони-1

При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави. Тобто винна сторона повинна повернути добросовісній стороні одержане від останньої, а те, що отримала добросовісна сторона від винної сторони за правочином стягується в дохід держави.

Іншими словами, якщо сторонами укладений договір поставки товару, який виконаний обома сторонами, то в разі наявності умислу лише у постачальника на укладення такого договору, постачальник має повернути кошти отримувачу товару, а отриманий товар не повертається постачальнику, а стягується у дохід держави.

За загальними правилами, в разі визнання договору недійсним сторони повертаються в попередній стан. Однак частина 3 статті 228 ЦК України містить спеціальну норму, відповідно до якої повернути за недійсним правочином собі своє майно (кошти, тощо) має право лише сторона, яка не мала умислу на укладення правочину, який завідомо суперечить інтересам держави і суспільства. А та сторона правочину, яка мала такий умисел, позбавлена права на повернення собі майна (коштів), оскільки це майно (кошти), яке до укладення правочину належали цій стороні, стягуються в дохід держави.

З урахуванням викладеного, у даній справі в разі визнання недійним договору поставки від 01.08.2022 з підстав, на які вказує прокурор, наслідками недійсного правочину мають бути такими: у ТОВ "Твій Газзбут", виникає обов`язок повернути на користь Державної установи "Бердичівський виправний центр №108" 50560 грн., а з Державної установи "Бердичівський виправний центр №108" одержана нею по Договору №73 електрична енергія, за рішенням суду, має бути стягнута в дохід держави.

Саме такий зміст має останнє речення частини 3 статті 228 ЦК України. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином (тобто одержане винною стороною від добросовісної) повинно бути повернуто іншій стороні (тобто добросовісній), а одержане останньою (тобто одержане добросовісною стороною від винної) за рішенням суду стягується в дохід держави.

Однак прокурор неправильно розтлумачив зміст останнього речення частини 3 статті 228 ЦК України, і як наслідок сформулював позовні вимоги в частині наслідків недійсного правочину ( в частині стягнення), які суперечать закону, тому задоволенню не підлягають.

Висновки суду та норми права щодо вимоги про визнання недійсним договору.

Як уже зазначено у цьому рішенні, відповідно до частини 3 статті 228 ЦК України, на яку посилається прокурор в якості правової підстави позову, - У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

У постанові від 11.10.2023 у справі №927/864/21 Верховний суд зробив висновок, що задоволення позовної вимоги про визнання недійсним договору, який вже виконаний його сторонами, само по собі не призведе до поновлення майнових прав держави, на захист яких спрямований позов прокурора, без застосування наслідків його недійсності.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (п.57), від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 (п.40), від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі №910/3907/18 (п.48), від 09.02.2021 у справі №381/622/17 (п.14), від 15.02.2023 у справі №910/18214/19 (п.9.12).

Спосіб захисту права або інтересу повинен бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц).

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18).

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.05.2023 у справі № 905/77/21 зазначено, що визнання правочину недійсним не з метою домогтися відновлення власного порушеного права (та/або інтересу) у спосіб реституції, що застосовується між сторонами такого правочину, а з метою створити підстави для подальшого звернення з іншим позовом або преюдиційну обставину чи доказ для іншого судового провадження, суперечать завданням господарського (цивільного) судочинства, наведеним у частині 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Аналогічні висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 908/976/19.

Щодо обставин даної справи, суд прийшов до висновку, що вимоги прокурора про застосування наслідків недійсності договору від 01.08.2022 задоволенню не підлягають. Звідси, виходячи з вищевказаних висновків Верховного суду задоволення позову про визнання недійсним договору не буде ефективним способом захисту, оскільки таке рішення не призведе до виникнення жодних прав чи обов`язків у учасників справи і права держави, на захист яких звернувся прокурор, не відновляться без пред`явлення нового позову, тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 129, 236,237,238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 23.12.25

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1 -в справу

- учасникам до ЕК