ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про передачу справи до іншого суду

22.12.2025м. ДніпроСправа № 904/6958/25

За позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (Дніпропетровська обл., м. Дніпро)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (Запорізька обл., м. Запоріжжя)

про стягнення заборгованості

Суддя: Татарчук В.О.

Без участі представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" про стягнення заборгованості в загальному розмірі 30270,86грн, з якої: 29658,69грн основна заборгованість, 375,41грн три відсотки річних та 236,41 інфляційних втрат. Судові витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором поставки №722-ДнЕМ-ТМЦ від 29.11.2022 в частині повної та своєчасної поставки товару, у зв`язку з чим позивач звернувся із вимогою про повернення сум попередньої оплати товару.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2025 справу №904/6958/25 передано для розгляду судді Фещенко Ю.В.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області №514 від 17.12.2025 у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Дніпропетровської області, відповідно до пункту 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, здійснено повторний автоматичний розподіл справи по вх.№4-6470/25 справи №904/6558/25.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2025 справу №904/6558/25 передано на розгляд судді Татарчуку В.О.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд вважає їх такими, що підлягають направленню за підсудністю до Господарського суду Запорізької області з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України визначено такі види юрисдикції (підсудності): предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів (статті 20-23 Господарського процесуального кодексу України), інстанційна юрисдикція (статті 24-26 Господарського процесуального кодексу України) та територіальна юрисдикція (підсудність) (статті 27-31 Господарського процесуального кодексу України).

За загальним правилом, визначеним статтею 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Під територіальною підсудністю розуміється властивість певної справи належати до відання одного з однорідних судів в залежності від просторових меж його юрисдикції, або, простіше, просторова компетенція однорідних судів. Отже, територіальна підсудність господарських справ фактично зумовлює відмежування компетенції із розгляду цих справ однорідними судами за просторовою характеристикою, тобто залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Відповідно до частини першої статті 29 Господарського процесуального кодексу України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з частиною п`ятою статті 29 Господарського процесуального кодексу України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Правило територіальної підсудності, закріплене у частині п`ятій статті 29 Господарського процесуального кодексу України, є прикладом підсудності, яка застосовується для деяких позовів, особливий характер яких обумовлює доцільність надання позивачеві можливості пред`явити позов не лише в судах за місцем проживання/місцезнаходження відповідача, тобто у порядку застосування положень загальної територіальної підсудності, але і в інших судах.

Визначена частиною п`ятою статті 29 Господарського процесуального кодексу України підсудність за місцем виконання договору не залежить від сторін договору і можливої зміни ними свого місця проживання/місцезнаходження, не надає жодній із сторін переваг порівняно з іншою.

Правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі, якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Виконання зобов`язання повинне оцінюватися у комплексі прав та обов`язків обох сторін, а сам предмет спору повинен бути пов`язаним із відповідним виконанням договору безпосередньо відповідачем у певному місці.

Позивач, звертаючись із даною позовною заявою до Господарського суду Дніпропетровської області посилається на положення частини п`ятої статті 29 Господарського процесуального кодексу України та зазначає, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Зазначене позивач обґрунтовує тим, що пунктом 2.11 договору поставки №722-ДнЕМ-ТМЦ від 29.11.2022 встановлено, що поставка товару здійснюється на умовах EXW правил ІНКОТЕРМС - 2010 з АЗС, що приймають скретч-картки (талони) постачальника, перелік яких наведено в Додатку №1. Зазначає, що в Додатку №1 наведено перелік АЗС, що виключно знаходяться в Дніпропетровській області.

Таким чином, місцем виконання договору поставки №722-ДнЕМ-ТМЦ від 29.11.2025 є Дніпропетровська область, на яку поширюється територіальна юрисдикція Господарського суду Дніпропетровської області.

Проте, суд не погоджується з даним твердженням, оскільки предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача грошових коштів за неналежне виконання умов договору. А отже, даний господарський спір не стосується факту виконання зобов`язань відповідача із необхідності здійснення поставки товару за договором №722-ДнЕМ-ТМЦ від 29.11.2025 .

Зі змісту позовної заяви вбачається, що даний спір безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання договору, оскільки предметом спору не є вимога про зобов`язання фактично поставити товар. Тобто, зобов`язання, про порушення яких стверджує позивач не є такими, які належить через їх особливість виконувати тільки в певному місці.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що Господарський процесуальний кодекс України не передбачає за такою категорією спорів, що викладені в цій позовній заяві підсудність за вибором позивача чи виключну підсудність.

Крім того, зі змісту договору вбачається, що спір у даній справі виник з договору, в якому місце його виконання (поставки товару) не визначено, а сам договір не містить прямої вказівки на конкретне місце виконання, оскільки пунктом 2.11 договору поставки №722-ДнЕМ-ТМЦ від 29.11.2022 встановлено, що поставка товару здійснюється на умовах EXW правил ІНКОТЕРМС - 2010 з АЗС, що приймають скретч-картки (талони) постачальника, перелік яких наведено в Додатку №1, а виконання договору поставки полягає також і у сплаті коштів за поставлений товар, що виконується за місцезнаходженням виконавця.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Виходячи з визначеного предмету та підстав позову, підсудність даної справи повинна визначатись з урахуванням частини першої статті 27 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" () зареєстровано за адресою: 69035, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 8, кімната 21.

Зважаючи на встановлені обставини, позовна заява Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" не підсудна Господарському суду Дніпропетровської області, а підсудна Господарському суду Запорізької області.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною третьою статті 31 Господарського процесуального кодексу України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 30, 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Передати за територіальною підсудністю на розгляд Господарському суду Запорізької області (69001, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Гетьманська, буд. 4) матеріали справи №904/6958/25 за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 22.12.2025 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.О. Татарчук