номер провадження справи 15/184/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2025 Справа № 908/3416/25

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, за участі секретаря судового засідання Бойко Н.А., розглянувши матеріали

за позовом Концерну Міські теплові мережі, 69091 м. Запоріжжя, вул. Героїв полку Азов, 137

до відповідача Запорізького міського об`єднання митців Колорит, 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72 прим. 184

про стягнення коштів

за участю представників сторін:

від позивача: Тувайкін Р.В., довіреність № 1124/20-25 від 03.11.2025;

від відповідача : не з`явився;

установив

11.11.2025 через підсистему Електронний суд до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну Міські теплові мережі до відповідача Запорізького міського об`єднання митців Колорит про стягнення заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії за період з 01.04.2024 по 14.10.2024 в розмірі 3613,64 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 11.11.2025 здійснено автоматизований розподіл зазначеної позовної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 908/3416/25 та визначено до розгляду судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 18.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3416/25 в порядку спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 15/184/25. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справи призначено на 19.12.2025 об 11:30 год.

За офіційним даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-підприємців та громадських формувань (відповідь на запит суду № 2004078 від 13.11.2025) місцезнаходженням відповідача є адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України (наразі Незалежної України), буд. 72.

Поштове відправлення (копія ухвали Господарського суду Запорізької області від 18.11.2025 у справі № 908/3416/25), надіслане на вказану адресу відповідача, повернулось до суду не врученим відповідачеві з позначкою підприємства зв`язку «адресат відсутній».

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Заяви про зміну відповідачем місцезнаходження на адресу суду не надходило.

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Крім того, за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі, тому відповідач мав можливість ознайомитися з текстом ухвали суду від 18.11.2025 у даній справі на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Суд вважає, що ним вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд справи та забезпечення реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Технічна фіксація засідання 19.12.2025 здійснювалась за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua.

Відповідач в засідання не прибув.

Судом перевірені повноваження присутнього представника позивача. Відводів складу суду не заявлено.

Позивач підтримав заявлені позовні вимоги з наступних підстав: між сторонами укладено договір на постачання теплової енергії до нежитлового приміщення, яке перебувало у відповідача в оренді. На виконання умов договору про постачання теплової енергії позивачем було надано відповідачу послугу з постачання теплової енергії за період з 01.04.2024 по 14.10.2024 на загальну суму 3613,64 грн. Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором щодо сплати вказаної суми, що стало підставою для звернення позивача до суду з позов про стягнення суми заборгованості в судовому порядку.

Після судових дебатів суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. Судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд щодо спору зазначає наступне.

29.10.2024 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області (Орендодавець за договором) та Запорізьким міським об`єднанням митців Колорит (Орендар за договором) був укладений договір оренди державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі казенного підприємства Запорізький титано - магнієвий комбінат № 1246/д (надалі договір оренди).

29.10.2004 орендоване приміщення передано відповідачу в оренду.

До договору оренди укладались додаткові угоди щодо зміни орендодавця за договором, орендної плати, продовження строку дії договору оренди, зміни площі орендованого приміщення.

Зокрема, за умовами п. 1.1. договору оренди, в редакції додаткової угоди від 03.05.2022, предметом договору оренди є комунальне майно частина нежитлового приміщення № 184 підвального поверху (літ. А-3-4-5) загальною площею 95,3 кв.м. у складі приміщень №№ 12-19 по вул. Незалежної України, 72.

Відповідно до п. 9.1. договору, в редакції додаткової угоди від 03.05.2022, цей договір оренди вважається продовженим на 2 роки 11 місяців та діє по 25.08.2024 включно.

Листом вих. № 1688 від 14.11.2024 Комунальне підприємство Градпроект Запорізької міської ради повідомило позивача про зміну статусу приміщення комунальної власності, а саме: нежитлового приміщення 184 площею 95,3 кв. м. по вул. Незалежної України, 72.

До листа надано копію Акту прийому-передачі від 15.10.2024, згідно з яким відповідач /як орендар за договором оренди/ передав, а Департамент управління активами Запорізької міської ради /як орендодавець за договором оренди/, комунальне підприємство Градпроект /як баланосутримувач за договором оренди/ прийняли комунальне майно частину нежитлового приміщення 184 підвального поверху (літ. А-3-4-5) загальною площею 95,3 кв.м., у складі кімнат № № 12-19 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72. Зазначається, що сторони претензій по технічному стану приміщення не мають.

Концерн Міські теплові мережі (позивач) діє на підставі статуту, відповідно до якого основною метою діяльності позивача є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Предметом діяльності позивача є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ організацій, її збут та інше.

Згідно з ч. 7 ст. 14 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Частиною 5 статті 13 даного Закону встановлено, що в разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

02.10.2021 Концерн Міські теплові мережі оприлюднив на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та на власному офіційному веб-сайті індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання.

З урахуванням наведених положень Закону з 01.11.2021 є укладеним Типовий індивідуальний договір № 72214251 про надання послуги з постачання теплової енергії (Договір), розміщений на офіційному сайті Концерну Міські теплові мережі, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 72, прим. 184 між Концерном Міські теплові мережі та Запорізьким міським об`єднанням митців Колорит (споживач).

Пунктом 4 даного договору встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

Житловий будинок по вул. Незалежної України, 72 в м. Запоріжжя оснащений чотирма приладами комерційного обліку теплової енергії типу SHARKY 775, заводські номери 55409536, 51441668, 58330540 та 53743088, що зазначено в рахунках за надані послуги з постачання теплової енергії.

Нежитлове приміщення не оснащене розподільчим приладом обліку теплової енергії.

Згідно з п. 5 договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання.

Відповідно до п. 11 договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315 (Методика № 315).

Позивач нарахував відповідачу вартість послуг з постачання теплової енергії в орендовані приміщення за адресою м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72, прим. 184, за період з 01.04.2024 по 14.10.2024 /до дати повернення приміщення з оренди за актом прийому передачі від 15.10.2024/ в сумі 3613,64 грн та надіслав рахунки на оплату за надані послуги за договором № 72214251: за квітень 2024 на суму 554,47 грн, за травень 2024 на суму 554,47 грн, за червень 20254 на суму 554,47 грн, за липень 2024 на суму 554,47 грн, за серпень 2024 на суму 554,47 грн, за вересень 2024 на суму 554,47 грн, за жовтень 2024 на суму 659,11 грн та за листопад 2024 перерахунок за жовтень 2024 /з 1 по 14 число включно/ на суму із позначенням - 372,29 грн.

Рахунки надіслані поштою, що підтверджується реєстром відправки листів від 14.08.2025.

Розрахунок обсягу спожитої відповідачем теплової енергії виконано позивачем на підставі Методика № 315.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

За умовами п. 34 договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Згідно з пп. 3 п. 41 договору споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Оскільки відповідач не оплатив нараховану вартість послуг з постачання теплової енергії в розмірі 3613,64 грн, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача.

Проаналізувавши наявні у справі докази, пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають здоровленню з наступних підстав.

Спірні правовідносини сторін є господарськими та регулюються нормами, що визначають порядок надання та оплати послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до п. 11 договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315 (Методика № 315).

Нормами Розділу І Методики № 315 визначено, що розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду.

Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг.

Розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень здійснюється відповідно до Розділу ІІІ Методики.

Для розподілу приймаються показання вузлів комерційного та розподільного обліку, приладів розподільного обліку теплової енергії станом на кінцеву дату розрахункового періоду, отримані виконавцем розподілу комунальної послуги, у спосіб, визначений договором про надання комунальної послуги.

У разі, якщо одна будівля/будинок має два та більше вводи відповідної зовнішньої інженерної мережі, які оснащено вузлами комерційного обліку, то визначення обсягу спожитої послуги та її розподіл здійснюється за сумою всіх вузлів комерційного обліку відповідної комунальної послуги у будівлі/будинку. За рішенням співвласників будівлі/будинку розподіл може здійснюватися окремо для кожної її частини, що оснащена вузлом комерційного обліку відповідної комунальної послуги.

Розділом ІІ Методики №315 передбачені базові правила визначення та розподілу між споживачами загальних обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг.

Загальний обсяг теплової енергії на опалення будівлі/будинку визначається за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати.

Загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку та(у випадку наявності таких приміщень у будинку/будівлі) сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Пунктом 12 розділом 4 Методики №315 передбачено: обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/ нежитлових приміщень.

Відповідно до визначення наведеного в Методиці №315 опалюване приміщення - приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря.

Частиною 1 статті 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги визначено, що споживач серед іншого має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

Наразі чинним є Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №169 від 26.07.2019.

Відповідач не скористався передбаченим законодавством правом щодо відключення від мережі централізованого опалення стосовно нежитлового приміщення, яке було ним орендоване.

Враховуючи вище наведене, орендоване відповідачем приміщення є опалювальним.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Згідно із «Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 Концерном «Міські теплові мережі» для застосування протягом опалювального періоду розраховано двоставкові тарифи на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії, які затверджені Рішенням Виконавчого комітету Запорізької Міської Ради від 11.10.2021 № 374 (зі змінами).

Двоставковий формат тарифу обумовлює компенсацію підприємству двох частин витрат окремо. Тобто двома ставками.

Перша ставка (умовно-змінні витрати) - плата за спожиту теплову енергію, за рахунок якої здійснюються витрати на придбання лише енергоресурсів (палива, електроенергії та покупної теплової енергії). Зважаючи на те, що обсяг цих витрат залежить від обсягів теплової енергії, яка виробляється та надається споживачеві, ця ставка визначена у гривнях за одиницю теплової енергії (грн./Гкал). Тобто споживач, сплачуючи за теплову енергію на опалення за показаннями будинкового приладу обліку, сплачує лише вартість природного газу, електричної та покупної теплової енергії. Споживач сплачує за цією ставкою лише протягом опалювального періоду та розмір платежу залежить від обсягів спожитої теплової енергії.

Друга ставка (умовно-постійні витрати) - плата за приєднане теплове навантаження, за рахунок якої здійснюються витрати, пов`язані з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії, з обслуговуванням обладнання, з підтриманням технологічного обладнання в робочому стані, а також зі збутом та реалізацією теплової енергії і послуг з опалення. Зважаючи на те, що обсяг цих витрат залежить від кількості і потужності технологічного обладнання, що виробляє та транспортує теплову енергію споживачам та визначається, виходячи з обсягу теплового навантаження, що приєднане до джерела теплової енергії, ця ставка визначена у гривнях за одиницю теплового навантаження на джерело теплової енергії (грн/Гкал/годину). Тобто, споживач, сплачуючи за одиницю приєднаного теплового навантаження, сплачує всі витрати, пов`язані з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової, крім енергоносіїв. Оскільки ці витрати виникають у підприємства протягом всього року, то і тариф розраховано для місячної оплати протягом року, рівними частинами в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Отже за умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору плата виконавцю послуг з теплопостачання /позивачу/ складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування.

Плата за абонентське обслуговування включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води.

Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця та не залежить від обсягів послуг.

В силу виконання Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21.08.2019, № 830 позивачем формуються рахунки на оплату спожитої послуги та надаються споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Згідно пункту 32 договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Пунктом 34 договору вказано споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідачем не сплачено надані позивачем послуги в сумі 3613,64 грн. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 80 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування обставин, наведених позивачем у позові.

З урахуванням наведених обставин, наданих доказів та вимог чинного законодавства України, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Запорізького міського об`єднання митців Колорит, 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72 прим. 184; ідентифікаційний код юридичної особи 26532013) на користь Концерну Міські теплові мережі (вул. Героїв полку Азов, 137, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69091, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 32121458) заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 3613,64 грн (три тисячі шістсот тринадцять гривень 64 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Запорізького міського об`єднання митців Колорит, 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72 прим. 184; ідентифікаційний код юридичної особи 26532013) на користь Концерну Міські теплові мережі (вул. Героїв полку Азов, 137, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69091, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 32121458) витрати із сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.12.2025.

Суддя І. С. Горохов