РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.12.2025Справа № 910/11542/25
Господарський суд міста Києва в складі: головуючого судді Г.П. Бондаренко-Легких, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу №910/11542/25.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГБП Транспорт» (44101, Волинська обл., Ковельський р-н, смт. Ратне, вул. Центральна, 52-А)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Ель Логістик» (02092, м. Київ, вул. Алматинська, буд. 41Б, кв. 52)

про стягнення 39 144, 89 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГБП Транспорт» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ель Логістик» про стягнення 39 144, 89 грн заборгованості за Договором №05/02 про надання транспортно-експедиційних послуг у міжнародному та регіональному сполученні від 05.02.2025.

23.09.2025 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 23.09.2025 для усунення недоліків позовної.

29.09.2025 засобами поштового зв`язку від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, якою позивач усунув недоліки, встановлені ухвалою суду від 23.09.2025.

09.10.2025 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи №910/11542/25 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

28.10.2025 засобами поштового зв`язку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

10.11.2025 засобами поштового зв`язку від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач просив долучити до матеріалів справи доказ (накладну CMR).

19.11.2025 засобами поштового зв`язку від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач просив відмовити позивачу в долученні доказу (накладної CMR).

Так, відповідач вважає, що доказ позивачем поданий з порушенням частини 2, 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України та долучення такого доказу є, на переконання відповідача, зміною підстав позову, про які позивач всупереч приписам частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України не заявив.

Позивач в свою чергу стверджує, що до позовної заяви помилково долучено накладну CMR №225588, в той час коли позовні вимоги обґрунтовані, зокрема накладною CMR №225591.

Суд в свою чергу зазначає, що як вбачається з відомостей інших доказів, які позивач надав до позовної заяви та обґрунтуванням вимог підстави позову стосуються накладної CMR №225591, а відтак вони не змінені позивачем, тому суд долучає до матеріалів справи копію накладної CMR №225591.

Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до частини 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

І. Фактичні обставини, встановлені судом.

05.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ель Логістик», як експедитором (відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГБП Транспорт», як перевізником (позивач) укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг у міжнародному та регіональному сполученні №05/02.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2025 року (пункт 9.1. договору №05/02 від 05.02.2025).

Згідно пункту 1.1. договору №05/02 від 05.02.2025, експедитор зобов`язується від свого імені за дорученням та рахунок замовника, виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних із перевезенням вантажу в міжнародному та (або) внутрішньодержавному (регіональному) сполученні, а перевізник в свою чергу надає послуги по організації перевезення вантажним транспортом.

Відповідно до пункту 1.5. договору №05/02 від 05.02.2025, конкретні умови кожного замовлення (вид, найменування вантажу та інша необхідна інформація) зазначаються у заявках, які є невід`ємною частиною даного договору.

У відповідності до пункту 2.2. договору №05/02 від 05.02.2025, експедитор не пізніше 48 годин до бажаної дати початку перевезення інформує перевізника про умови перевезення шляхом подачі заявки на кожне окреме перевезення або групу перевезень. Заявка є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 2.3. договору №05/02 від 05.02.2025 передбачено, що експедитор направляє перевізнику заявку, в якій вказується наступна інформація: (1) маршрут та умови перевезення; (20 необхідний тип рухомого складу (тип на пів причепа, об`єм); (3) докладна адрес місця завантаження і відправлення вантажу; (4) докладна адреса місця розвантаження і призначення вантажу; (5) дата і час подачі транспортного засобу під завантаження; (6) адреса відправника і вантажоодержувача вантажу із зазначенням контактних телефонів та відповідальних осіб; (7) адреса проведення митного оформлення в місцях завантаження і розвантаження; (8) повну, точну і достовірну інформацію щодо найменування та характеристики вантажу (кількість, вага вантажу і нетто брутто, вид тари і упаковки, необхідні умови для кріплення вантажу, особливості умов перевезення); (9) необхідні документи при завантаженні, а також документи, що стосуються вантажу, які необхідні для проходження митного, санітарного та інших видів державного контролю, забезпечення безпечних умов перевезення вантажів.

В пункті 4.1. договору №05/02 від 05.02.2025 сторони узгодили, що вартість послуг перевізника узгоджується сторонами в заявці. Вартість додаткових витрат і інших платежів, які необхідно виконати перевізнику для виконання своїх обов`язків по договору в інтересах експедитора, узгоджується сторонами в заявці чи шляхом обміну оригінальними листами, факсимільними та електронними повідомленнями.

05.02.2025 експедитор надав перевізнику заяву №16/1 на надання послуг з перевезення товару, в якій зокрема зазначено:

- сухі корми для котів та собак в поліет. мішках та картонних коробках, 6 американських палет, вага брутто 4200 кг;

- країни перевезення: Великобританія Україна;

- вантажовідправник: C&D Foods Larkshall East;

- адреса і дата завантаження: C&D Foods Larkshall East Wretham Norfolk IP24 IQY, 12-13.02.2025;

- адреса і дата розвантаження: Київська обл., с. Гореничі, вул. Соборна, 250, 19-20.02.2025;

- вартість перевезення: 1900 євро по курсу НБУ на день довідки на митницю + компенсація замитнення.

Підпунктом 3.1.13. пункту 3.1. договору №05/02 від 05.02.2025 передбачено, що перевізник зобов`язаний надати експедитору рахунки з прикладеними оригіналами товарно-транспортних накладних (CMR зі всіма відмітками прикордонних митниць), акти виконаних робіт (один із поверненням), податкові накладні. Перелік документів, які необхідно передати експедитору, уточнюється в заявці.

Згідно пункту 5.1. договору №05/02 від 05.02.2025, розрахунки за фактично надані експедиторові транспортно-експедиційні послуги здійснюються у національній валюті України шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок перевізника. Підтвердженням факту надання послуг є документи на оплату (рахунок, акт виконаних робі), оригінал товарно-транспортної накладної (CMR) встановленого зразка для перевезення, вказаного у заявці, з відмітками вантажовідправника, перевізника, одержувача вантажу та (або) митних органів, та оригінали інших документів, що підтверджують узгоджені з експедитором додаткові витрати перевізника, які він поніс в інтересах експедитора з метою виконання даного договору, акт виконаних робіт у двох екземплярах підписаний із боку перевізника та податкові накладні, оформлені у відповідності до діючого Податкового законодавства України. Вказані документи мають бути надані не пізніше 14 днів після виконання вантажоперевезення. Ненадання перевізником повного комплекту вищевказаних документів дає право експедиторові відмовити в здійсненні оплати до моменту надання необхідних документів.

Позивач стверджує, що здійснив перевезення обумовленого товару та 17.03.2025 засобами поштового зв`язку направив відповідачу пакет документів, зокрема рахунок на оплату №68 від 02.03.2025 та акт надання послуг №67 від 02.03.2025 на 98 296, 89 грн.

Направлений позивачем пакет документів відповідач отримав 20.03.2025.

Відповідно до пункту 5.3. договору №05/02 від 05.02.2025, рахунки оплачуються експедитором протягом 20-ти банківських днів з моменту отримання експедитором повного пакету документів, вказаних у пункті 5.1. цього договору, якщо інше не обумовлено в заявці перевезення.

В заявці №16/1 від 05.02.2025 зазначено, що оплата здійснюється протягом 5-7 банківських днів після отримання відповідачем оригіналів документів.

Відповідач здійснив часткову оплату позивачу у розмірі 59 152, 00 грн.

Таким чином, не оплаченою залишилась сума у розмірі 39 144, 89 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.

ІI. Предмет позову.

Предметом позову у справі є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього 39 144, 89 грн.

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на виконання умов договору №05/02 від 05.02.2025 надав відповідачу послуги з перевезення вантажу, а відповідач в свою чергу не виконав власних зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати.

IV. Заперечення відповідача щодо суті позовних вимог.

Відповідач стверджує, що позивач не виконав власних зобов`язань в повній мірі та перевіз товар в 2 палетах на 325 кг, замість погоджених 6 палет, а відтак відповідач призупинив виконання свого обов`язку по повній оплаті за договором на підставі статті 610 Цивільного кодексу України.

У зв`язку із зазначеними обставинами, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

V. Оцінка судом доказів та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- чи підтверджується наявними доказами у матеріалах справи, що позивач здійснив повне перевезення обумовленого товару?

- чи був порушений відповідачем обов`язок по оплаті за надані позивачем послуги по перевезенню вантажу за договором №05/02 від 05.02.2025?

- чи обґрунтовані заперечення відповідача?

- чи підлягають позовні вимоги задоволенню?

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу (частина 1 стаття 929 Цивільного кодексу України, частина 1 стаття 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність»).

Транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування (стаття 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність»).

Експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування. Клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору. Перевізник - юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов`язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником (стаття 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність»).

Експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб (частина 1 стаття 932 Цивільного кодексу України). У разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта (частина 6 стаття 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність»).

З аналізу вищезазначених норм чинного законодавства України вбачається, що виокремлюються два види договорів транспортного експедирування: (1) договір, за яким всі послуги (або певні їх види) експедитор надає самостійно; (2) договори, за якими експедитор лише організовує виконання визначених договором послуг, пов`язаних із перевезенням вантажу, а ці послуги виконують треті особи.

Таким чином, ТОВ «Ель Логістик» (відповідач), як експедитор уклало договір з клієнтом на надання послуг з транспортного експедирування та з метою організації виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу експедитор 05.02.2025 уклав договір про надання транспортно-експедиційних послуг у міжнародному та регіональному сполученні №05/02 з перевізником ТОВ «ГБП Транспорт» (позивач), за умовами якого відповідач зобов`язується від свого імені за дорученням та рахунок замовника, виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних із перевезенням вантажу в міжнародному та (або) внутрішньодержавному (регіональному) сполученні, а позивач в свою чергу надає послуги по організації перевезення вантажним транспортом.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (частина 1 стаття 632 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 стаття 526 Цивільного кодексу України).

З умов договору №05/02 від 05.02.2025 вбачається, що позивач з метою здійснення перевезення вантажу зобов`язаний направити позивачу відповідну заявку, в якій повинна міститься інформація передбачена пунктом 2.2. вказаного договору, більше того, вартість послуг перевозки також узгоджується у відповідній заявці.

Як підтверджено матеріалами справи, 05.02.2025 відповідач виставив позивачу заявку №16/1 на надання послуг з перевезення товару, в якій зазначена інформація у відповідності до пункту 2.2. договору №05/02 від 05.02.2025.

Так, вантажем який підлягає перевезенню з Великобританії до України є сухі корми для котів та собак в поліет. мішках та картонних коробках, 6 американських палет, вага брутто 4200 кг.

Окрім цього, в заявці сторони узгодили вартість перевезення у розмірі 1 900 євро по курсу НБУ на день довідки на митницю + компенсація замитнення.

Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути, зокрема, міжнародна автомобільна накладна (CMR) (частина 11 стаття 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність»).

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення (частина 12 стаття 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність»).

Позивачем до матеріалів справи долучена відповідна міжнародна автомобільна накладна (CMR) №225591.

В зазначеній CMR перевізником вказане ТОВ «ГБП Транспорт» (позивач); Вантажовідправником C&D Foods (Larkshall) LTD; Вантажоодержувачем Ukrzvertorg LTD (ТОВ «УКРЗВЕРТОРГ»).

Окрім цього, з накладної вбачається, що позивач здійснив перевезення вантажу (корму для тварин) на 6 палетах вагою 4479,370 кг. 28.02.2025 товар пройшов митний контроль України та 02.03.2025 був отриманий вантажоодержувачем в особі Т. Борисової.

Судом встановлено, що згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «УКРЗВЕРТОРГ» (), керівником зазначеного товариства є ОСОБА_1 .

Отже, вантаж був доставлений позивачем вантажоодержувачу.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

В подальшому на виконання вимог договору №05/02 від 05.02.2025, а саме підпункту 3.1.13. пункту 3.1. та пункту 5.1. позивач направив засобами поштового зв`язку на адресу місцезнаходження відповідача заявку на перевезення, договір, акт, рахунок, оригінал та копію CMR, що підтверджується наявними в матеріалах справи оригіналами накладної №119, описом вкладення та фіскальним чеком оператора поштового відділення АТ «Укрпошта».

В направленому відповідачу рахунку №68 від 02.03.2025 та акту надання послуг №67 від 02.03.2025 вказана ціна за міжнародне перевезення вантажу з Великобританії до України у розмірі 98 296, 89 грн.

В заявці №16/1 від 05.02.2025 зазначено, що сума перевезення в іноземній валюті еквівалентно до гривні становить суму по курсу НБУ на день довідки на митницю.

Довідка про транспортні витрати для пред`явлення на митницю датована 01.03.2025.

Таки чином, згідно відомостей з офіційного веб-сайту Національного банку України, курс євро до гривні станом на 01.03.2025 становив 43,49 (1900*43,49).

Крім того, позивачем надані докази понесення витрат на замитнення та навантажувально-розвантажувальні роботи, які становлять 120 фунтів стерлінга та 214, 98 євро, що еквівалентно за курсом на дату здійснення вказаних дій (17.02.2025) становить 6 286, 00 грн та 9 371, 00 грн.

Отже, виставлена позивачем сума до оплати у розмірі 98 296, 89 грн (82 631 + 6 286 + 9 371) є обґрунтованою.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 стаття 530 Цивільного кодексу України).

В пункті 5.3. договору №05/02 від 05.02.2025 зазначено, що відповідач зобов`язаний оплатити рахунок протягом 20-ти банківських днів з моменту отримання пакету документів, якщо інше не обумовлено в заявці перевезення.

Суд констатує, що в заявці №16/1 від 05.02.2025 сторони скоротили строк та узгодили, що оплата здійснюється протягом 5-7 банківських днів після отримання відповідачем оригіналів документів.

Відповідач отримав пакет документів за поштовою накладною №119 20.03.2025, що підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою трекінга АТ «Укрпошта».

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом (стаття 525, 599, 610 Цивільного кодексу України).

Відповідач здійснив часткову оплату позивачу за перевезення вантажу у розмірі 59 152, 00 грн, що підтверджується копіює платіжної інструкції №752 від 02.04.2024, яка міститься в матеріалах справи. В призначенні платежу зазначеної платіжної інструкції зазначено: «оплата за транспортні послуги за договором 05/02 від 05.02.2025».

Іншу частину у розмірі 39 144, 89 грн відповідач не сплатив.

Натомість, відповідач заперечуючи проти позовних вимог стверджує, що позивач не виконав належним чином власних зобов`язань та перевіз товар в 2 палетах на 325 кг, замість погоджених 6 палет, у зв`язку з чим відповідач призупинив виконання своїх зобов`язань по повній оплаті за договором.

Вказані твердження відповідача ґрунтуються на долученій позивачем до позовної заяви міжнародної автомобільної накладної (CMR) №225588, яка не має відношення до заявки №16/1 від 05.02.2025 та була долучена позивачем помилково.

Згодом позивач долучив до матеріалів справи CMR №225591, яка підтверджує факт здійснення позивачем господарської операції щодо перевезення вантажу за заявкою №16/1 від 05.02.2025.

Однак, відповідач пояснень та (або) заперечень щодо зазначених обставини до суду не надав.

Відтак, заперечення відповідача, які викладені у відзиві, судом відхиляються.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 1-4 стаття 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд констатує, що відповідача доказів належного виконання своїх обов`язків за договором №05/02 від 05.02.2025 щодо здійснення своєчасної та повної оплати за надані позивачем послуги з перевезення вантажу за заявкою №16/1 від 05.02.2025 не надав, обставини наявності заборгованості перед позивачем у заявленому до стягнення розмірі не спростовано.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 39 144, 89 грн є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

VI. Розподіл судових витрат.

(1) Щодо судового збору.

Судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, суд покладає судовий збір за подання позовної заяви на відповідача.

(2) Щодо витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач заявлені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 220, 00 грн.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (стаття 123 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частинами 2-5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5).

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити, у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16).

З метою відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивач надав:

- копію ордера серії АС №1154111 від 11.09.2024;

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВА №1054 від 02.11.2018;

- копію договору про надання правничої допомоги №б/н від 14.03.2025;

- копію додатка №1 до договору про надання правничої допомоги від 14.03.2025 (вартість послуг адвоката);

- копію акта прийому-передачі наданих послуг від 12.09.2025 (додаток №2 до договору від 14.03.2025);

- копію платіжної інструкції №1977 від 19.09.2025.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

14.03.2025 між адвокатом Панасюк Іваном Івановичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГБП Транспорт», як замовником (позивач) укладено договір про надання правничої допомоги, за умовами якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити у порядку та строки обумовлені сторонами.

Пунктом 3.1. договору від 14.03.2025 встановлено, зо за правову допомогу замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі визначеному додатком №1 до цього договору.

В додатку №1 до договору від 14.03.2025 міститься перелік послуг адвоката та сума кожної послуги за годину часу.

12.09.2025 між адвокатом та клієнтом підписаний акт прийому-передачі наданих послуг, який є додатком до договору від 14.03.2025, згідно якого адвокат надав клієнту наступні послуги правничої допомоги:

- переговори із замовником, надання консультацій, опрацювання документів представлених замовником 500, 00 грн;

- опрацювання законодавств та судової практики щодо спірного питання та можливість його застосування до клієнта 500, 00 грн;

- підготовка та подання позовної заяви і виготовлення додатків до неї 5 000, 00 грн;

- витрати адвоката на поштові відправлення 220, 00 грн;

- надання консультацій замовнику з приводу подальшого руху справи 1 000, 00 грн.

19.09.2025 ТОВ «ГБП Транспорт» сплатив на рахунок адвоката грошову суму у розмірі 7 220, 00 грн, за послуги згідно акту від 12.09.2025, що підтверджується платіжною інструкцією №1977 від 19.09.2025.

Суд констатує, що відповідач не надав в порядку частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу позивача.

Таким чином, суд дослідивши надані позивачем докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням складності справи, ціни позову та відсутністю заперечень щодо розміру витрат від відповідача, дійшов до висновку, що позивачем доведено розмір понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 220, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГБП Транспорт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ель Логістик» про стягнення 39 144, 89 грн задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ель Логістик» (02092, м. Київ, вул. Алматинська, буд. 41Б, кв. 52; ідентифікаційний код: 44957995) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГБП Транспорт» (44101, Волинська обл., Ковельський р-н, смт. Ратне, вул. Центральна, 52-А; ідентифікаційний код: 45188972) борг у розмірі 39 144 (тридцять дев`ять тисяч сто сорок чотири) грн 89 коп., судовий збір у розмір 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 220 (сім тисяч двісті двадцять) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких