ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2025 р. Справа№ 911/448/25 (911/2091/25)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Сотнікова С.В.

Остапенка О.М.

Секретар судового засідання: Басараба К.Ю.

Представники учасників справи в судове засідання не з`явилися.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про стягнення судових витрат

за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.09.2025 у справі № 911/448/25 (911/2091/25) (суддя Гребенюк Т.Д., повний текст ухвали складено та підписано - 06.10.2025)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» до

1) ОСОБА_2

2) ОСОБА_1

про покладення солідарної відповідальності

у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Броксервіс»

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.09.2025 у справі № 911/448/25 (911/2091/25) (суддя Гребенюк Т.Д., повний текст ухвали складено та підписано - 06.10.2025) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про покладення солідарної відповідальності - залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Київської області від 25.09.2025 по справі № 911/448/25 (911/2091/25) скасувати; прийняти в цій частині нове рішення, котрим задовольнити заяву ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про покладення солідарної відповідальності (притягнення до солідарної відповідальності) на органи управління Боржника в межах справи № 911/448/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Броксервіс»; покласти на ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) солідарну відповідальності за незадоволення вимог кредиторів у справі № 911/448/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Броксервіс» (08801, Київська область, місто Миронівка, вулиця Соборності, будинок 48; ідентифікаційний код 37397640); стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Броксервіс» 5 558 974,55 грн в якості солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Броксервіс».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 у справі № 911/448/25 (911/2091/25) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Київської області від 25.09.2025 у справі № 911/448/25 (911/2091/25) залишено без змін.

02.12.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про стягнення судових витрат в якій сторона просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»« на користь ОСОБА_1 , відшкодування понесених судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 200, 00 грн. (тридцять тисяч двісті гривень 00 коп.).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному судді від 02.12.2025 клопотання ОСОБА_1 про стягнення судових витрат передано для розгляду колегії суддів у складі: Отрюх Б.В. (головуючий суддя), Остапенко О.М., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2025 у справі № 911/448/25 (911/2091/25), серед іншого, розгляд клопотання ОСОБА_1 про стягнення судових витрат за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.09.2025 у справі № 911/448/25 (911/2091/25) призначено на 17.12.2025.

15.12.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

17.12.2025 у судове засідання не з`явилися представники учасників справи; про час, місце та дату судового засідання повідомлялись завчасно та належним чином; про причини нез`явлення суд не повідомили.

Згідно з ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/448/25 (911/2091/25) за без участі представників учасників справи.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про стягнення судових витрат, дослідивши матеріали справи, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що вищевказана заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Приписами ст. 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 131-2 Конституції України унормовано, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статтею 16 ГПК України.

Відповідно до статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Із матеріалів даної справи вбачається, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 у справі № 911/448/25 (911/2091/25) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 25.09.2025 у даній справі, якою відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про покладення на ОСОБА_2 та ОСОБА_1 5 558 974,55 грн в якості солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів боржника- Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Броксервіс» - залишено без змін.

Проте, в постанові Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 у даній справі не вирішено питання щодо витрат, пов`язаних з оскарженням зазначеної ухвали суду першої інстанції від 25.09.2025 у цій справі.

Як зазначалось вище, 02.12.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про стягнення судових витрат в якій сторона просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»« на користь ОСОБА_1 , відшкодування понесених судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 200, 00 грн.

Так, на підтвердження зазначеного ОСОБА_1 додано до матеріалів справи відповідні докази, а саме:

- копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 11.08.2025, за умовами якого адвокат Овчиннікова В.В. (виконавець) зобов`язується надати ОСОБА_1 (клієнту) послуги правової допомоги (надалі Послуги), відповідно до п.1.2. цього Договору.

За п. 1.1.2 договору передбачено, що виконавець надає Послуги, які клієнт може замовляти в письмовій або усній формі, включаючи, але не обмежуючись наступним:

1.2.1 Представництво інтересів клієнта в будь-яких спеціалізованих судах всіх інстанцій (господарських, адміністративних судах), місцевих та апеляційних судах, Верховному Суді України, органах державної виконавчої служби, у виконавчих провадженнях, що здійснюються державними або приватними виконавцями, в державних органах та установах, комунальних підприємствах, в організаціях будь-яких форм власності. Дане положення не дає права на вчинення угод від імені клієнта;

1.2.2 Здійснення представництва інтересів і захисту прав клієнта у переговорах та зустрічах з іншими фізичними та юридичними особами;

1.2.3 Надання клієнту правової допомоги у вигляді правової інформації, консультацій (усних/письмових) і роз`яснень з правових питань;

1.2.4 Складання і подання від імені клієнта заяв, пояснень, скарг, клопотань, процесуальних та інших документів правового характеру, одержання довідок та документів в судах, будь-яких державних органах, організаціях, вказаних в п. 1.2.1. цього Договору, але не обмежуючись вказаним, вчинення будь-яких процесуальних дій в інтересах клієнта;

1.2.5 Надання інших послуг у сфері права, необхідних для забезпечення реалізації та захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також для сприяння їх відновленню в разі порушення.

Порядок надання та приймання Послуг, їх вартість та умови оплати, а також інші умови виконання Договору визначаються у Додатку № 1 до цього Договору та Додаткових угодах (п. 2.1. Договору).

Додаток № 1 до Договору (арк.с. 159-163, т.1) містить, зокрема, наступні умови.

Сторони домовились, що оплата Послуг Виконавця здійснюється Клієнтом, виходячи з наступних базових ставок (п.1.1 Додатку):

- Представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні 4 200 грн./засідання; якщо судове засідання триває понад одну годину, Сторони додатково узгоджують збільшення вказаного розміру оплати;

- Представництво інтересів Клієнта в судах з процесуальних питань (подання/одержання документів, ознайомлення з матеріалами справи тощо), складання позовних заяв, відзивів, апеляційних та касаційних скарг, претензій, заяв, клопотань, скарг, листів та інших документів, підготовка письмових консультацій та роз`яснень з правових питань, представництво інтересів клієнта у виконавчих провадженнях, в державних органах та установах, комунальних підприємствах, в організаціях будь-яких форм власності - 2 000 грн./година;

Зазначений вище договір про надання правової допомоги та додаток до цього договору підписані сторонами сторонами.

- Акт наданих послуг від 27.11.2025, згідно якого виконавець надав клієнту наступні послуги:

1.Вступ у справу № 911/448/25 (911/2091/25) в ПАГС, опрацювання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.09.2025, в тому числі, перевірка змісту окремих рішень ЄСПЛ, на які посилався апелянт тривалістю 5 год. (по 2000 грн година) вартістю 10 000,00 грн;

2. Підготовка і подання відзиву до ПАГС на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.09.2025 тривалістю 8 год. (по 2000 грн година) вартістю 16 000,00 грн;

3. Участь в судовому засіданні у справі № 911/448/25 (911/2091/25) вартістю 4200,00 грн.

Також до вказаного клопотання надано копію платіжної інструкції від 01.12.2025, згідно якої клієнт сплатив адвокату 30 200 грн за надання правової допомоги.

Крім того, до вказаного клопотання адвокатом надано копію ордера Серія АА № 1466201 від 24.10.2025 на надання правової допомоги Алексєєнку О.Д. в Північному апеляційного господарському суді.

Проте, як зазначалось вище Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» подало до суду апеляційної інстанції клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, якому просило відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про здійснення розподілу судових витрат на правничу допомогу в межах справи №911/448/25 (911/2091/25) та стягненні 30 200,00 грн, а у противному випадку, фактичний стягнений розмір судових витрат на правничу допомогу в межах справи №911/448/25 (911/2091/25) зменшити на 90%, тобто до 3 020,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом п.1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до частин 5, 6 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Такий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Такі висновки щодо застосування статей 126, 129 ГПК України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Отже, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи характер спірних правовідносин у даній справі, складність справи, зміст відзиву на апеляційну скаргу та його об`єм, реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), кількість судових засідань, з огляду на принципи пропорційності та розумності, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що у даному випадку, витрати на адвоката у розмірі 30 200 грн є завищеними.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи з власних міркувань.

При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З огляду на наведене, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Таким чином, з урахуванням наведеного та критеріїв, які визначені у ч. 4 ст.126 ГПК України, суд зазначає, що заявлені до стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу) у розмірі 30 200 грн не відповідають вказаним критеріям, оскільки не мають характеру необхідного, не містять обґрунтування обсягу фактичних дій представника заявника, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені з досягненням успішного результату, а їх відшкодування матиме надмірний характер для Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс».

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у покладенні заявлених ОСОБА_1 до стягнення витрат у розмірі 15 100,00 грн на Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс».

Близький за змістом висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладено також у постанові Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 911/2410/13.

Так, при зменшенні витрат на правову допомогу враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).

Відтак, з огляду на те, що під час розгляду даної справи в суді першої інстанції позиція відповідача-2 не змінювалася, а представництво його інтересів здійснювалося тим самим адвокатом, надавши оцінку доказам та доводам ОСОБА_1 щодо розподілу відповідних витрат, керуючись, зокрема, такими критеріями як обґрунтованість, пропорційність, співмірність та розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи приписи ч. 4 ст. 126 та ч. 5 ст. 129 ГПК України, з огляду на обсяг виконаних робіт адвокатом Алексєєнка О.Д., апеляційний суду дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» витрат на правничу допомогу у розмірі 15 100,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення клопотання ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у даній справі.

Керуючись ст. ст. 124, 126, 129, 221, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання ОСОБА_1 про стягнення судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», 03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 40, офіс 315, , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , відшкодування понесених судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 100 грн (п`ятнадцять тисяч сто гривень) 00 копійок..

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Доручити Господарського суду Київської області видати наказ.

5. Матеріали справи № 911/448/25 (911/2091/25) повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та написано 22.12.2025.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді С.В. Сотніков

О.М. Остапенко