УХВАЛА

19 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 922/3282/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства «ГЛАЗГО-08» (далі - ПП «ГЛАЗГО-08», скаржник)

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.10.2025 про повернення зустрічної позовної заяви

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2025

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙМІС»

до Приватного підприємства «ГЛАЗГО-08»

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ПП «ГЛАЗГО-08» 17.12.2025 через Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою в якій просить, зокрема, скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.10.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 у справі №922/3282/25, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття до розгляду зустрічного позову ПП «ГЛАЗГО-08». Крім того, у скарзі та заяві доданої до скарги просить поновити строк подання касаційної скарги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2025 для розгляду справи №922/3282/25 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Власова Ю.Л.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙМІС» 17.12.2025 через Електронний суд до Верховного Суду надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження в яких просить відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №922/3282/25 за касаційною скаргою відповідача, адже оскаржуване відповідачем судове рішення оскарженню не підлягає, оскільки ця справа є малозначною, а відповідач не наводить будь-яких доводів у касаційній скарзі щодо наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), які надавали б йому право на перегляд судового рішення у малозначних справах, а з метою запобігання затягуванню розгляду справи, просить не витребовувати матеріали справи із суду першої інстанції до вирішення питання щодо відкриття чи відмови у відкритті касаційного провадження, адже оскаржуване відповідачем судове рішення оскарженню не підлягає.

Господарський суд Харківської області ухвалою від 06.10.2025 про повернення зустрічного позову у справі №922/3282/25, залишеної без змін Східним апеляційним господарським судом постановою від 26.11.2025, зустрічний позов ПП «ГЛАЗГО-08» та додані до нього документи повернуто заявнику.

Отже, постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 переглянута ухвала Господарського суду Харківської області від 06.10.2025 про повернення зустрічного позову у справі №922/3282/25.

З огляду на викладене оскаржується постанова зі справи якою переглянута ухвала про повернення зустрічної позовної заяви (пункт 6 частини першої статті 255 ГПК України належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки), мають право подати касаційну скаргу (пункт 2 частини першої статті 287 ГПК України).

Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙМІС» наведені у запереченні проти відкриття касаційного провадження, не беруться до уваги, оскільки ухвала місцевого суду переглянута постановою апеляційного суду у цій справі, а тому в контексті статті 287 ГПК України може бути оскаржені до Верховного Суду в силу приписів пункту 2 частини першої статті 287 ГПК України.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Отже, у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Верховний Суд звертає увагу, що частина друга статті 287 ГПК України визначає і розмежовує підстави оскарження судових рішень передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України та підстави оскарження судових рішень визначених пунктами 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України.

Відтак, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену частиною другою статті 287 ГПК України.

Суд касаційної інстанції в силу приписів статті 300 ГПК України переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно форми, змісту касаційної скарги та строку її подання.

У поданій касаційній скарзі ПП «ГЛАЗГО-08» з посиланням на пункт 6 частини першої статті 255, пункт 2 частини другої статті 287 ГПК України та частину шосту статті 310 ГПК України зазначає, що ухвала про повернення заяви позивачеві може бути оскаржена до касаційного суду після її перегляду апеляційним судом, а підставою для скасування рішень суду першої інстанції та апеляційної інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права.

Скаржник вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях неправильно застосували статтю 180 ГПК України та не врахували правові позиції Верховного Суду викладені, зокрема, постановах від 05.08.2024 у справі №910/1977/24, від 27.01.2021 у справі №908/1688/20, від 17.05.2021 у справі №910/18778/20, від 22.04.2019 у справі №914/2236/18, від 31.03.2025 у справі №920/814/24 та постанові від 20.03.2019 у справі №910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду), фактичні обставини справи і мотиви зустрічного позову, що призвело до передчасного висновку про наявність правових підстав для повернення зустрічної позовної заяви.

При цьому скаржник не посилається на підставу подання касаційної скарги, визначеною відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України (оскільки оскаржується судове рішення, передбачене пунктом 2 частини першої статті 287 ГПК України).

При поданні касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за результатом розгляду ухвали про повернення зустрічної позовної заяви, скаржнику необхідно посилатися на підставу подання касаційної скарги, визначеною відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України, при цьому касаційна скарга має містити належне обґрунтування того, у чому саме полягало невірне застосування норм матеріального права та / чи порушення норм процесуального права судом попередніх інстанцій під час прийняття оскаржуваних судових рішень.

Наразі скаржник, як зазначено вище, не зазначає підстави касаційного оскарження за відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України з огляду на предмет оскарження (постанови, прийнятої за наслідками розгляду ухвали) та вище наведених міркувань.

З огляду на принципи диспозитивності, рівності, змагальності та межі касаційного перегляду закріплені у статті 300 ГПК України, Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті, або самостійно визначати конкретну підставу.

За таких обставин, Верховний Суд доходить висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки не містить чіткого визначення підстав, на яких подається касаційна скарга з належним обґрунтуванням, у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального та / або порушення норм процесуального права судом попередньої інстанції під час прийняття оскаржуваного судового акта.

Таким чином, враховуючи доводи касаційної скарги, скаржнику слід виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України та вказати підстави касаційного оскарження судового рішення, визначену у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу), з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, з огляду на предмет касаційного оскарження.

Перевіривши дотримання строку подання касаційної скарги на відповідність вимогам статті 288 ГПК України, Верховний Суд встановив таке.

Відповідно до частини першої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно зі статтею 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Як убачається з ЄДРСР, постанову Східного апеляційного господарського суду у справі №922/3282/25 прийнято та її повний текст складено 26.22.2025, а отже, останній день оскарження постанови за приписами частини першої статті 288 ГПК України, припадає на 16.11.2025.

Касаційну скаргу подано скаржником до Верховного Суду 17.12.2025 через Електронний суд, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження зазначеної постанови апеляційного господарського суду від 26.11.2025.

Верховний Суд констатує, що з огляду на приписи частини першої статті 288 ГПК України касаційна скарга ПП «ГЛАЗГО-08» на постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 у справі №922/3282/25 подана з пропуском встановленого процесуального строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Так ПП «ГЛАЗГО-08» до касаційної скарги додано заяву у якій скаржник просить поновити строк касаційного оскарження та не додано доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, що є порушенням пункту 1 частини четвертої статті 290 ГПК України.

Враховуючи викладене вище, Верховний Суд зазначає, що з метою усунення допущеного недоліку оформлення касаційної скарги скаржнику слід надати докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Також Суд звертає увагу, що частиною третьою статті 288 ГПК України передбачено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.

Верховний Суд роз`яснює, що у разі не усунення вищевказаних недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк, касаційну скаргу буде повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

З огляду на викладене, касаційна скарга ПП «ГЛАЗГО-08» підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених вище недоліків, шляхом:

надання касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої у відповідному абзаці частини другої статті 287 ГПК України (підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), з огляду на предмет касаційного оскарження, з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального права чи порушення норм процесуального права;

доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Матеріали з усуненням недоліку касаційної скарги слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії цих матеріалів справи, ураховуючи приписи статей 6, 42, 291 ГПК України.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що з огляду на повноту та межі неусунення недоліків касаційної скарги протягом установленого строку може мати наслідки повернення скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України, виходячи з вищенаведеного.

Враховуючи, що касаційна скарга містить недоліки, Суд вважає за необхідне залишити її без руху, а відтак, заява про поновлення строку касаційного оскарження розглядатиметься після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 291, 292 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства «ГЛАЗГО-08» на ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.10.2025 про повернення зустрічної позовної заяви та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 у справі №922/3282/25 - залишити без руху.

2. Надати Приватному підприємству «ГЛАЗГО-08» строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через Електронний суд або поштою за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити Приватному підприємству «ГЛАЗГО-08», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України у залежності від повноти усунення недоліку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова