ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" грудня 2025 р.Справа № 924/36/24

м. Хмельницький

Суддя Господарського суду Хмельницької області Музика М.В., розглянувши заяву ТОВ "Розвиток Бізнес Систем" від 16.12.2025 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, у справі

за позовом першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Летичівської селищної ради, смт Летичів Хмельницького району Хмельницької області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Розвиток Бізнес Систем", смт Летичів Хмельницького району Хмельницької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, м. Київ

про зобов`язання повернути земельну ділянку водного фонду на території Летичівської об`єднаної територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області площею 254,0 га та розташований на ній водний об`єкт - Новокостянтинівське водосховище,

представники сторін:

прокуратури: Самбір О.І.

позивача: не з`явився;

відповідача: адвокат Садовнікова А.О.;

третьої особи: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

рішенням Господарського суду Хмельницької області від 19.04.2024, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2025 та постановою Верховного Суду від 09.12.2025, задоволено позов у справі №924/36/24.

17.10.2025 на виконання вказаного рішення в частині зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку водного фонду на території Летичівської об`єднаної територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області площею 254,0 га та розташований на ній водний об`єкт - Новокостянтинівське водосховище, видано судовий наказ.

16.12.2025 до Господарського суду Хмельницької області від ТОВ "Розвиток Бізнес Систем" надійшла заява з проханням визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Хмельницької області від 17.10.2025 року у справі №924/36/24 на примусове виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 19.04.2024 року, яке набрало законної сили 09.09.2025 року, про зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю «РОЗВИТОК БІЗНЕС СИСТЕМ» повернути Летичівській селищній раді земельну ділянку водного фонду на території Летичівської об`єднаної територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області площею 254,0 га та розташований на ній водний об`єкт Новокостянтинівське водосховище.

Заява мотивована тим, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту інтересів власників земельних часток (паїв), а також застосування адміністративної процедури у сфері земельних відносин» №3993-ІХ від 08.10.2024 року Розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України був доповнений пунктом 24-1, за змістом якого всі землі, зайняті водними об`єктами загальнодержавного значення, вважаються землями державної власності" (дата набрання чинності 08.11.2024). При цьому, відповідно до даних Водогосподарського паспорта Новоконстянтинівського водосховища, Режиму рибогосподарської експлуатації Новоконстянтинівського водосховища, листа Регіонального офісу водних ресурсів у Хмельницькій області від 27.09.2023 року №1477, листа Басейнового управління водних ресурсів річки Південний Буг №1475 від 26.09.2023 року, Новоконстянтинівське водосховище належить до водних об`єктів загальнодержавного значення відповідно до ст. 5 п. 3 Водного кодексу України.

З викладеного відповідач підсумовує, що оскільки Новоконстянтинівське водосховище, яке розташоване в межах Хмельницької області, є водосховищем загальнодержавного значення, на даний момент Летичівська селищна рада не є розпорядником земельної ділянки під Новокостянтинівським водосховищем, так як в силу закону не має права розпоряджатися землями державної власності, а отже не має повноважень виступати Стягувачем при виконанні рішення щодо повернення земельної ділянки під цим водосховищем.

ТОВ "Розвиток Бізнес Систем" виснує, що обов`язок Боржника щодо виконання рішення у даній справі відсутній через те, що в силу закону на момент виконання рішення суду Летичівська селищна рада втратила свої повноваження на розпорядження спірними земельними ділянками і водним об`єктом Новоконстянтинівським водосховищем, а отже не може бути Стягувачем, що є вагомою підставою для визнання наказу про примусове виконання рішення суду, виданого Господарським судом Хмельницької області 17.10.2025 року по справі №924/36/24 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 17.12.2025 призначено судове засідання для розгляду заяви відповідача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, на 26.12.2025.

Представник відповідача в судовому засіданні 26.12.2025 вимоги заяви підтримала, просить суд визнати виконавчий документ у справі №924/36/24 таким, що не підлягає виконанню.

Прокурор під час судового розгляду заяви заперечив проти доводів представника ТОВ "Розвиток Бізнес Систем" з мотивів, викладених у постанові Верховного Суду у даній справі.

Інші учасники справи не скористались правом участі своїх представників в судовому засіданні, належним чином повідомлені про час та місце його проведення.

Розглянувши заяву відповідача від 16.12.2025 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з наступних мотивів.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву, подану в порядку, визначеному вищевказаною статтею, в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника, про що постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Отже, з вказаної норми вбачається, що право на звернення до суду з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, належить стягувачу або боржнику.

Згідно правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 року у справі № 910/8665/17, підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.

На господарський суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав виконавчий документ може бути визнано таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення, при цьому суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням конкретних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

У межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється. Вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 19.09.2022 у справі №914/244/21.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22, які підтримані в постанові Верховного Суду від 09 лютого 2023 року у справі № 824/85/21.

Як встановлено вище, наказом Господарського суду Хмельницької області від 17.10.2025 року у справі №924/36/24, виданим на примусове виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 19.04.2024 року, зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю «РОЗВИТОК БІЗНЕС СИСТЕМ» повернути Летичівській селищній раді земельну ділянку водного фонду на території Летичівської об`єднаної територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області площею 254,0 га та розташований на ній водний об`єкт Новокостянтинівське водосховище.

Станом на даний час доказів виконання відповідачем свого обов`язку з повернення земельної ділянки водного фонду з Новокостянтинівським водосховищем, як і відсутності відповідного обов`язку, суду не надано.

Тобто, обов`язок відповідача, визначений наказом Господарського суду Хмельницької області від 17.10.2025 року у справі №924/36/24, існує та не припинився, що не заперечується учасниками справи.

З приводу доводів ТОВ "Розвиток Бізнес Систем" щодо переходу права власності на водосховище, суд зауважує, що у разі встановлення під час виконавчого провадження обставин вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відтак, зміна власника земельної ділянки водного фонду у даному випадку не свідчить про неможливість виконання судового рішення та не впливає на обов`язок відповідача з повернення земельної ділянки водного фонду на території Летичівської об`єднаної територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області площею 254,0 га та розташованого на ній водного об`єкту Новокостянтинівське водосховище.

Суд також враховує, що за приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та способом, передбаченим Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Наведена норма Основного Закону кореспондується зі статтею 326 Господарського процесуального кодексу України, за приписами якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

В даному випадку задоволення заяви ТОВ "Розвиток Бізнес Систем" від 16.12.2025 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, унеможливить виконання судового рішення у даній справі щодо зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку водного фонду з розташованим на ній водосховищем та призведе до порушення основоположного права на суд.

З всього вищевикладеного, суд відмовляє в задоволенні заяви ТОВ "Розвиток Бізнес Систем" від 16.12.2025 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви ТОВ "Розвиток Бізнес Систем" від 16.12.2025 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення суддею, 26.12.2025, та може бути оскаржена протягом 10 днів до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 29.12.2025

Суддя М.В. Музика

Віддрук. у 1 прим.: 1 - до справи; сторонам в ел. кабінети