ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"26" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/107/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Свята Катерина-Одеса за вх. ГСОО № 2-2004/25 від 19.12.2025 про розподіл судових витрат у справі № 916/107/25
за позовом: фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про визнання недійсними протоколу загальних зборів, рішення, скасування реєстраційних записів,
Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.12.2025, за результатом розгляду в порядку загального позовного провадження справи № 916/107/25, у задоволенні позову фізичної особи ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Свята Катерина-Одеса та Товариства з обмеженою відповідальністю Кардіка Асістанс про визнання недійсними протоколу загальних зборів, рішення, скасування реєстраційних записів було відмовлено повністю.

19.12.2025 до суду надійшла заява відповідача-1, в якій останній просить суд стягнути з позивача на користь відповідача-1 понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 85000,00 грн, до якої відповідачем-1 долучено додаткові докази.

Ухвалою суду від 19.12.2025 судом було прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Свята Катерина-Одеса про розподіл судових витрат у справі № 916/107/25 до розгляду; постановлено розгляд заяви здійснити без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; запропоновано позивачу подати суду до 24.12.2025 письмові пояснення щодо заяви відповідача-1.

Станом на 26.12.2025, до суду від позивача письмових пояснень (заперечень) на заяву відповідача-1 щодо розподілу судових витрат у цій справі не надійшло.

Так, згідно з ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За змістом частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2, ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ч. 3 - 6 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 5, 6 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Згідно з ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (Аналогічна за змістом позиція викладена Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зокрема, у постанові від 19.01.2022 у справі № 910/1344/19).

Суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю, водночас, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04).

Як вбачається з матеріалів справи, 09.07.2024 між Адвокатським об`єднанням «Грищенко та партнери Одеса» (далі адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свята Катерина-Одеса» (далі клієнт) був укладений договір про надання правової допомоги, згідно з п. 1.1. якого адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, а клієнт зобов`язався оплатити надану правову допомогу.

Відповідно до п. 4.1., 4.2., 4.4. договору, в редакції додаткової угоди від 12.12.2025, оплата наданих послуг здійснюється на підставі актів виконаних робіт та рахунків. Оплата правової допомоги щодо представництва інтересів в суді першої інстанції по справі № 916/107/25 здійснюється у фіксованому розмірі - 85000,00 грн, незалежно від обсягу виконаних робіт (вчинених дій). Факт та обсяг надання виконавцем послуг замовнику підтверджується актом виконаних робіт. Замовник має право сплачувати вартість робіт частками, в тому числі у формі попередньої оплати, повна оплата має бути здійснена не пізніше 30 календарних днів з дня проголошення рішення Господарського суду Одеської області по справі № 916/107/25.

12.12.2025 між Адвокатським об`єднанням «Грищенко та партнери Одеса» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свята Катерина-Одеса» був підписаний акт виконаних послуг, згідно з яким відповідачем-1 були прийняті послуги адвокатського об`єднання з надання правової допомоги у суді першої інстанції при розгляді справи № 916/107/25 на суму 85000,00 грн без ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Петрова А.М., якою здійснювалось представництво інтересів відповідача-1 при розгляді даної справи, діяла за ордером на надання правничої допомоги, виданого Адвокатським об`єднанням «Грищенко та партнери Одеса», на підставі договору від 09.07.2024.

Отже, з аналізу поданих відповідачем-1 доказів можна зробити висновок, що заявлені ТОВ «Свята Катерина-Одеса» витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи, а тому суд дійшов висновку, що розмір понесених відповідачем-1 витрат на правничу допомогу в сумі 85000,00 грн підтверджується матеріалами справи.

За цих обставин, приймаючи до уваги надані відповідачем-1 докази на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом цієї справи, з огляду на категорію даної справи та термін надання правничої допомоги під час перебування справи на розгляді суду, а також врахувавши відсутність в матеріалах справи належних доказів неспівмірності цих витрат та обґрунтованого клопотання позивача про їх зменшення, суд дійшов висновку, що витрати відповідача-1 є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають відшкодуванню за рахунок позивача.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 221, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з фізичної особи Філіппової Тетяни Валентинівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Свята Катерина-Одеса (Миколаївська дорога, 144, м. Одеса, 65013, ) витрати на правничу допомогу в сумі 85000 грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 26.12.2025.

Суддя Д.О. Бездоля