ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2025 м. Полтава Справа № 917/1117/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Байдуж Ю. С., при секретарі судового засідання Сахно А. В., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1

до відповідача Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Полтавській області, ; вул. В`ячеслава Чорновола, 22-а, м. Полтава, Полтавська область, 36039

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ", ; вул. Авіаційна, буд. 7, м. Львів, Львівська обл., 79040

про стягнення 1 949 037,70 грн,

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання;

ухвалив рішення про наступне:

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Предметом даного спору є стягнення з відповідача на користь позивача збитків в сумі 1 949 037,70 грн, заподіяних внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. Позивачу у справі, Військовій частині НОМЕР_1 Національній гвардії України (надалі ВЧ НОМЕР_1 ) належить автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER PRADO, 2022 року випуску, з ідентифікаційним номером НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , чорного кольору (надалі за текстом Автомобіль, Транспортний засіб), що підтверджується технічним талоном транспортного засобу NGU 078200, з датою першої реєстрації 10.04.2023 (а. с. 95 т. 1).

2.2. Під час виконання службових обов`язків службового відрядження військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , за участю водія ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який керував Автомобілем, 04.12.2024 о 07 год. 06 хв. на автодорозі М03 «Київ-Харків-Довжанський» 184-185 км сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП), в результаті якої зазначений автомобіль отримав механічні пошкодження.

2.3. За наслідками ДТП інспектором патрульної поліції були складені матеріали адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 : протокол № 59721, відповідно до якого, ОСОБА_1 , керуючи Транспортним засобом, на автодорозі М03 Київ-Харків-Довжанський 185 км, рухаючись зі сторони м. Пирятин у напрямку м. Лубни, не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та допустив з`їзд з проїзної частини з подальшим перекиданням ТЗ. Внаслідок ДТП ТЗ отримав механічні пошкодження, з матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1. Правил дорожнього руху України водій транспортного засобу не врахував безпечну швидкість руху; відібрані пояснення від водія; складено схему місця ДТП. А також, за участю двох свідків: самого водія ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснено обстеження ділянки вулично-шляхової мережі.

За результатами такого обстеження встановлено, що забезпечення експлуатаційного стану ділянки дороги покладено на Службу відновлення та розвитку інфраструктури в Полтавській області, м. Полтава. Покриття проїзної дороги має ожеледицю протяжністю 1000 м, час здійснення останніх заходів щодо прибирання проїзної частини невідомий. Ділянку визнано такою, що не відповідає вимогам ДСТУ 3587-22 (а. с. 96 -100 т. 1).

2.4. За результатами судового розгляду матеріалів адміністративного правопорушення, постановою від 17.03.2025 у справі №539/5632/24, Лубенський міськрайонний суд Полтавської області закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (а. с. 16-18 т. 1).

2.5. У зазначеній постанові Лубенський міськрайонний суд прийшов до висновку, що ДТП мала місце при визначених у протоколі та схемі обставинах, але пошкодження транспортного засобу сталося не унаслідок порушення водієм Правил дорожнього руху, а перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з неналежним станом автомобільної дороги на вищевказаній ділянці, у даній дорожній ситуації ожеледиця була непереборною силою.

Також Лубенський міськрайонний суд прийшов до висновків, що пошкодження транспортного засобу перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з бездіяльністю уповноважених осіб організації, відповідальної за експлуатаційне утримання автодороги, де мала місце ДТП, внаслідок чого створилася аварійна обстановка та діяла непереборна сила через наявність ожеледиці.

2.6. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування державного значення М-03 Київ-Харків Довжанський, в межах Полтавської області здійснюється Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Полтавській області та ТОВ "ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ", що вбачається з Договору про закупівлю за державні кошти від 09.10.2024 за № 13-01-24 (надалі - Договір) (а. с. 61 - 73).

2.7. Відповідно до Інформації про протяжність та склад ділянки автомобільної дороги загального користування державного значення, які передаються в експлуатаційне утримання, що є Додатком № 1 до зазначеного договору, ділянки автомобільної дороги загального користування державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський км 126+528 км 337+880 та км 341+919 км 396+094 в межах Полтавської області, в тому числі, що охоплює ділянку дороги на якій сталася ДТП, передані на експлуатаційне утримання генеральній підрядній дорожньо-експлуатаційній організації ТОВ "ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ" (а. с. 74 т. 1).

2.8. Згідно з умовам даного договору, ТОВ "ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ" приймає від відповідача визначені автомобільні дороги загального користування зі всіма складовими, за винятком комплексів WIM, для надання послуг з експлуатаційного утримання (п. 1.2. Договору).

Послуги виконуються згідно з вимогами діючих нормативних актів, зокрема: ДСТУ 3587-22 Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану (п. 1.3. Договору).

2.9. У період, що охоплюється часом з 07:10 по 12:40 год. 04.12.2024, під час якого сталася ДТП, вночі (до 8 годин ранку) відмічалася хмарна погода, часом слабкі опади у вигляді мряки, відмічалася ожеледь (діаметр відкладень до 1мм). Вітер був південної чверті, 1-3 м/с. Температура повітря вночі 3-4 ? морозу, що вбачається з даних Полтавського обласного центру з гідрометеорології від 23.01.2025 за вих. №9916 001-100/9916-03 (а. с. 104 т. 1).

2.10. Матеріалами справи також підтверджується, що третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ТОВ "ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ" здійснювалося чергування спеціалізованим транспортним засобом MAN д. н. з. НОМЕР_5 (бортовий номер 04 Е 50) на ділянці автомобільної дороги М-03 «Київ Харків Довжанський км 170 км 210 (а. с. 7-11, т. 2).

Так, відповідно до Змінного рапорту №12/24 щодо чергування спеціалізованим транспортним засобом MAN д. н. з. НОМЕР_5 та Журналу №2 за 2024 рік, обліку та роботи із зимового утримання автомобільної дороги, що обслуговується, під час чергування 04.12.2024 у період з 08:00 по 13:00 год. автодорогу М03 170-210 км, протяжністю 44 км було оброблено протиожеледними матеріалами.

2.11. Разом з тим, судом також встановлено, що у період часу з 03.01.2024 по 04.12.2024 стосовно ділянки автодороги 184-185 км а/а М03 Київ Харків Довжанський, на якій сталося ДТП, працівниками Управління патрульної поліції в Полтавській області, вимоги (приписи) не видавалися, адміністративні матеріали у період з 01.12.2024 за ст. 140 та 188-28 КУпАП відносно осіб, відповідальних за експлуатаційне утримання зазначеної ділянки автодороги не складалися. У період часу з 03.12.2024 по 04.12.2024 на вказаній ділянці дороги зареєстровано одну ДТП, у місці скоєння якої було зафіксовано ожеледицю (Відповідь УПП в Полтавській області від 28.01.2025 за №10-аз/41/26/01-2025, а. с. 105).

2.12. Внаслідок механічних пошкоджень Транспортного засобу, позивач звернувся до ТОВ Експертно-атестуюча компанія «Довіра», з метою визначення матеріального збитку спричиненого ДТП.

За результатом складеного Звіту від 13.01.2025 № 20741 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Toyota Land Cruiser Prado номерний знак НОМЕР_4 , вартість матеріального збитку внаслідок ДТП, яка сталась 04.12.2024, станом на дату ДТП склала 1 949 037,70 грн, в тому числі 1 826 547,33 грн вартість відновлювального ремонту та 132 145,48 грн втрата товарної вартості (а. с. 20 43 т. 1).

2.13. В подальшому позивач звернувся до відповідача з претензією від 01.04.2025 за вих. №78/1/5-1256-2025 про відшкодування майнової шкоди, яку останній отримав засобами електронного зв`язку.

У задоволенні вказаної претензії відповідач позивачу відмовив.

2.14. Не відшкодування відповідачем позивачу понесених матеріальних збитків стало підставою для звернення позивача з позовом до суду, який розглядається судом у цій справі.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

3.1. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1 949 037,70 грн, а також в рахунок відшкодування позивачу вартості звіту про визначення вартості матеріального збитку в сумі 8000 грн.

3.2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що Постановою від 17.03.2025 у справі №539/5632/24 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області встановлено відсутність провини водія військової частини, та закрито провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, зокрема порушення п. 12.1 ПДР (щодо вибору безпечної швидкості), оскільки через стан покриття він не мав технічної можливості уникнути заносу.

Водночас, цією постановою встановлено, що пошкодження транспортного засобу сталося не внаслідок порушення водієм пункту 12.1 Правил дорожнього руху, а перебуває в причино-наслідковому зв`язку з неналежним станом автомобільної дороги на вищевказаній ділянці, у даній дорожній ситуації ожеледиця була непереборною силою….

Окрім цього, пошкодження транспортного засобу перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з бездіяльністю уповноважених осіб організації, відповідальної за експлуатаційне утримання автодороги, де мала місце ДТП, внаслідок чого створилася аварійна обстановка та діяла непереборна сила через наявність ожеледиці.

На переконання позивача, з огляду на частину шосту статті 75 ГПК України обставини, встановлені у справі №539/5632/24, мають значення та не підлягають повторному доведенню щодо правових наслідків дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

3.3. Позивач зазначає, що виною у вчиненні ДТП та завданню матеріальних збитків стала бездіяльність відповідача, яка призвела до поганого стану автодороги, а саме не була усунута ожеледиця та не здійснено позначення відповідними дорожніми знаками про незадовільний стан дорожнього покриття. В результаті обстеження дороги в момент вчинення ДТП було встановлено її не відповідність ДСУ 3587-2022. Відповідач, як орган управління дорогами загального користування, є особою відповідальною за стан даної ділянки траси та відшкодування шкоди користувачам. Хоча безпосереднє обслуговування дороги здійснював підрядник, позивач наголошує на відповідальності замовника за шкоду, завдану третім особам через неналежне виконання робіт підлеглими організаціями.

3.4. На питання суду щодо наявності у позивача страхового полісу та чи повідомляв відповідач страхову компанію про виникнення ДТП, позивач зазначив, що цивільна відповідальність водія застрахована в АТ «СК «Країна», іншого виду страхового полісу, який в даному випадку може покрити збитки, у позивача немає. Проте у випадку, що виник за обставин цієї справи, пошкодження автомобіля внаслідок ДТП не є страховим випадком.

3.5. Юридичними підставами позову позивач зазначає статті 1166, 1172, 1173 ЦК України.

3.6. Фактичними підставами позову є понесення позивачем збитків спричинених пошкодженням Транспортного засобі в результаті ДТП та відмова відповідача у відшкодуванні позивачеві таких збитків.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач проти задоволення позову заперечує. Просить у задоволенні позову відмовити.

4.2. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що обставини, встановлені у постанові від 17.03.2025 у справі №539/5632/24 Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, не є преюдиційними по відношенню відповідача, оскільки ні відповідач, ні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, не були залучені до розгляду цієї справи. Більш того, відповідач не залучався і не викликався на місце скоєння ДТП під час складення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно водія, зокрема при здійсненні інспектором патрульної поліції обстеження ділянки вулично-шляхової мережі. Також відповідач не отримував вимоги від управління патрульної поліції у Полтавській області щодо усунення недоліків.

Також відповідач зазначає, що вина водія у виникненні ДТП не виключається, адже у випадку руху автомобіля у відповідності до дорожньої обстановки, яку він зобов`язаний враховувати, ДТП можна було б уникнути. Вказує на те, що раніше водій ОСОБА_1 вже притягувався до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Зазначає також про те, що обстеження ділянки вулично-шляхової мережі відповідно до Акту складено о 9:45, а протокол о 10:19, що не дозволяє дійсно встановити стан дорожнього покриття у момент виникнення ДТП.

4.3. Щодо наявності вини відповідача у виникненні ДТП відповідач зазначає, що відносно посадових осіб Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Полтавській області не складалося ні протоколів, ні постанов про скоєння ними адміністративного правопорушення.

В той же час, підстав для здійснення цілодобового чергування, з урахуванням прогнозованих погодних умов 04.12.2024 не було, оскільки таке чергування (цілодобове) здійснюється під час інтенсивних, тривалих снігопадах та хуртовинах і появі слизькості. А профілактичне оброблення покриву протиожеледними матеріалами дозволено за наявності відповідного прогнозу погоди, яке має бути здійснене у строк не більше 3 годин з моменту його виявлення. Проте, ні при оформленні ДТП, ні після, відповідач не отримував від Управління патрульної поліції у Полтавській області вимоги щодо усунення недоліків стану дороги.

4.4. Таким чином відповідач вважає, що відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та виникненням ДТП, в результаті якої позивачу було спричинено збитки.

5. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

5.1. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ТОВ "ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ", позовну заяву вважає не обґрунтованою та просить відмовити у задоволенні позову, з огляду на таке.

5.2. В день виникнення ДТП 04.12.2024 для виконання вимог ДСТУ ними здійснювалося профілактичне оброблення покриву автодороги шляхом проведення денного чергування у часовий проміжок з 08:00 до 13:00 год.

Водночас, підстав для здійснення цілодобового чергування, з урахуванням прогнозованих погодних умов 04.12.2024 не було, оскільки таке чергування (цілодобове) здійснюється під час інтенсивних, тривалих снігопадів та хуртовин і появі слизькості.

5.3. Працівники ТОВ "ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ" при оформлені матеріалів ДТП, а також проведені обстеження стану дорожнього покриття не залучалися. Так само як і не залучалися при розгляді справи №539/5632/24 Лубенським міськрайонним судом. Хоча зазвичай працівники поліції вбачаючи неналежне експлуатаційне утримання автомобільної дороги на місці ДТП, складають адміністративний матеріал на відповідного інженера експлуатаційної організації за ч. 1 ст. 140 КУпАП, а також на водія що допустив ДТП.

5.4. Вважає, що наявність ожеледиці станом на час виникнення ДТП, 04.12.2024 о 07:06, матеріалами справи не підтверджено.

5.5. Ні відповідач, ні ТОВ "ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ" 04.12.2024 не отримували вимоги від УПП у Полтавській області, щодо усунення недоліків під час експлуатаційного утримання автодороги М 03 «Київ Харків Довжанський» на ділянці дороги 184-185 км, де мала місце ДТП, що свідчить про відсутність порушень з боку відповідача.

6. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

6.1. Ухвалою від 11.06.2025 суд прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив загальне позовне провадження у справі, призначивши підготовче засідання на 10:30 год. 08.07.2025. Також вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ" та встановлено учасникам справи строки на подання заяв по суті справи.

6.2. Ухвалою суду від 23.06.2025 задоволено заяву представника позивача Смиковського Є. А. про участь у судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

6.3. Від позивача 24.06.2025 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи нотаріально засвідченої заяви свідка ОСОБА_1 (вх. № 8430 від 24.06.2025), яке було задоволено протокольною ухвалою від 08.07.2025.

6.4. В свою чергу відповідач в останній день встановленого йому строку, 06.06.2025, направив на адресу суду відзив на позов (вх. № 8686 від 01.07.2025), який прийнято судом до розгляду. До відзиву додані докази його направлення позивачу та третій особі (а. с. 171-174).

6.5. У встановлений судом строк на подання відповіді на відзив, 04.07.2025, позивач направив через систему "Електронний суд" заперечення, які по суті є відповіддю на відзив та прийняті судом до розгляду.

6.6. Ухвалою від 08.07.2025 суд задовольнив клопотання відповідача, продовживши йому строк на подання до суду заперечень на відповідь на відзив до 11.07.2025 та у зв`язку з цим відклав підготовче засідання на 29.07.2025 на 14:00 год.

6.7. В подальшому, 15.07.2025 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

6.8. Від третьої особи, ТОВ "ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ", 22.07.2025 надійшли пояснення.

6.9. Також 29.07.2025 через Електронний суд надійшли додаткові пояснення у справі від позивача.

6.10. Крім цього 29.07.2025 до суду надійшло клопотання відповідача про призначення судової авто-технічної експертизи, на вирішення якої відповідач просив поставити наступні питання:

Яким був механізм виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 .?

Якою була швидкість транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 у різні моменти розвитку дорожньо-транспортної пригоди?

Як повинен був діяти водій ОСОБА_1 у цій дорожній обстановці згідно з технічними вимогами Правил дорожнього руху?

Чи мав водій ОСОБА_1 технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді з моменту виникнення небезпеки для руху?

Чи відповідали дії водія ОСОБА_1 технічним вимогам Правил дорожнього руху?

Чи були з технічної точки зору дії водія транспортного засобу ОСОБА_1 у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди?

6.11. В свою чергу позивач 11.09.2025 через Електронний суд направив свої заперечення на клопотання про призначення експертизи. Та у разі прийняття судом рішення про призначення судової експертизи просив проводити комплексну авто-технічну та дорожньо-технічну експертизу, на вирішення якої, крім запитань відповідача, поставити такі запитання:

Чи відповідали фактичні техніко-експлуатаційні показники (рівність, коефіцієнти зчеплення та шорсткості тощо) автомобільної дороги вимогам безпеки дорожнього руху?

Чи були невідповідності дорожніх умов вимогам нормативних документів у причинному зв`язку з подією ДТП?

6.12. В підготовчому засіданні 16.09.2025 суд відхилив клопотання відповідача про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі з огляду на те, що обставини вини водія ОСОБА_1 досліджувалися у справі №539/5632/24 та не можуть бути переглянуті господарським судом. У підготовчому засіданні оголошено перерву до 14.10.2025 до 10:00 год.

6.13. Ухвалою суду від 13.10.2025 задоволено клопотання представника позивача Усика М. Г. про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

6.14. За наслідками проведення підготовчого засідання, 14.10.2025 суд закрив підготовче провадження у справі № 917/1117/25, справу призначив до судового розгляду по суті на 13.11.2025 о 10:00 год.

6.15. Під час розгляду справи по суті, у судовому засіданні 13.11.2025 оголошувалася перерва до 11.12.2025.

6.16. В подальшому, після дослідження матеріалів справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, проголошення якого відбудеться 22.12.2025 о 14:00 год.

7. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

7.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- чи підтверджується наявними матеріалами справи вина відповідача у спричинені дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 04.12.2025 за участю водія ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 .?

7.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач - негативну.

7.3. Ухвалюючи рішення у даній справі, суд виходить з наступного.

Доказами, згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими та електронними доказами, відповідно до частини другої наведеної норми.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ВІДСУТНІСТЬ ПІДСТАВ ДЛЯ ЗАДОВОЛЕННЯ ПОЗОВУ.

7.1. Статтею 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів (пункт 9 частини 2 статті 16 ЦК України).

7.2. Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які він одержав би, якщо б зобов`язання було виконане боржником (аналогічний висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18 (пункт 6.14), від 01.03.2023 у справі № 925/556/21 (пункт 8.49.6)).

7.3. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачено статтею 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності вини.

7.4. Таким підставами є: протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина особи у заподіянні шкоди.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

7.5. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20.10.2020 у справі №910/17533/19, від 21.04.2020 у справі №904/3189/19, від 10.12.2018 у справі №902/320/17.

7.6. Щодо вини, як складового елемента цивільного правопорушення, законодавством України не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. В контексті зазначеного, саме відповідач повинен доводити відсутність своєї вини у спірних правовідносинах. Зазначений висновок підтверджується Верховним Судом, зокрема, у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 648/2035/17, постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 686/10520/15-ц.

7.7. З встановлених судом обставин вбачається, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася при виконанні службових завдань на автодорозі М03 Київ-Харків-Довжанський 185 км, за участю водія ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 , в результаті механічного пошкодження Автомобіля, позивач зазнав майнової шкоди, розмір якої склав 1 949 037,70 грн.

7.8. Звертаючись з позовною заявою, що розглядається у цій справі, позивач зазначив, що Постановою від 17.03.2025 у справі №539/5632/24, Лубенським міськрайонним судом Полтавської області встановлено відсутність провини водія військової частини, та закрито провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, зокрема порушення п. 12.1 ПДР (щодо вибору безпечної швидкості), оскільки через стан покриття він не мав технічної можливості уникнути заносу.

Водночас, цією постановою встановлено, що пошкодження транспортного засобу перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з неналежним станом автомобільної дороги на вищевказаній ділянці, у даній дорожній ситуації ожеледиця була непереборною силою….

Окрім цього, пошкодження транспортного засобу перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з бездіяльністю уповноважених осіб організації, відповідальної за експлуатаційне утримання автодороги, де мала місце ДТП, внаслідок чого створилася аварійна обстановка та діяла непереборна сила через наявність ожеледиці.

7.9. За наведених обставин, посилаючись на преюдиційність встановлених обставин, позивач вважає, що завдана шкода має відшкодовуватися Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Полтавській області, оскільки, з урахуванням встановлених Лубенським міськрайонним судом Полтавської області обставин, саме через бездіяльність відповідача, яка полягала у неналежному виконанні робіт підлеглою організацією ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ», невжитті заходів щодо неналежного експлуатаційного утримання автомобільної дороги 04.12.2024 сталася ДТП.

7.10. Так відповідаючи на питання, яке постало перед судом, суд враховує наступне.

7.11. Як вже зазначалося судом, Постановою від 17.03.2025 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області встановлено відсутність провини водія ВЧ НОМЕР_1 у виникненні ДТП.

7.12. З огляду на наявність наведеного судового рішення, суд не вправі ставити його під сумнів, оскільки протилежне суперечило б забезпеченню єдності судової практики та спричиняло б появу протилежних за змістом судових рішень.

При цьому, суд зазначає, що преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також рішеннями Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України» та від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

7.13. За наведених обставин суд при розгляді даної справи виходить з обставин відсутності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що вбачається з судового рішення у справі №539/5632/24.

7.14. Проте, підставами для позову у цій справі стали обставини встановлені вищезазначеним судовим рішенням, що відповідно до норм матеріального права призводять до виникнення деліктного зобов`язання у відповідача, всупереч тому, що обставини протиправного і винного заподіяння шкоди діями позивача судом не досліджувалися, відповідач участі у цій справі не приймав.

7.15. Тож, надаючи оцінку аргументам сторін щодо приюдиційності обставин, суд виходить з того, що преюдиційність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ.

Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі.

У випадку преюдиційного установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиційногго рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиційності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору.

Отже, преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.05.2018 у справі № 922/2391/16).

7.16. Водій ОСОБА_1 не о учасником цієї справи. Так само як, ні позивач, ні відповідач, ні третя особа ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» не були учасниками справи №539/5632/24, що розглядалася Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, тому висновки суду про те, що пошкодження транспортного засобу та як наслідок спричинення позивачу матеріальних збитків перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з бездіяльністю уповноважених осіб організації, відповідальної за експлуатаційне утримання автодороги (відповідача), внаслідок чого створилася аварійна обстановка та діяла непереборна сила через наявність ожеледиці, суд не сприймає як преюдиційні.

7.17. Отже обставини наявності вини у бездіяльності відповідача (невжитті заходів щодо належного експлуатаційного утримання автомобільної дороги на місці ДТП 04.12.2024) підлягають дослідженню судом в загальному порядку.

7.18. Так, правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища врегульовані Законом України «Про дорожній рух».

7.19. Посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані, зокрема:

- забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху;

- при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху;

- позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами;

- по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження;

- обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху;

- виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки;

- своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами (ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух»).

7.20. Відповідно до обставин справи експлуатаційне утримання автомобільної дороги М-03 Київ-Харків Довжанський, Р-11 Полтава-Красноград, в тому числі відрізку, де сталася ДТП, здійснюється Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Полтавській області та ТОВ "ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ" (п. 2.6., п. 2.7. цього Рішення).

7.21. До обов`язків ТОВ "ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ", за виконання яких фактично відповідальний відповідач, відноситься зокрема надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг, які відповідно до умов, укладеного Договору, виконуються згідно з вимогами ДСТУ 3587-22 Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану (п. 2.8. Рішення).

7.22. В свою чергу, ДСТУ 3587:2022 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану» (надалі - ДСТУ) регламентує порядок організаційних та практичних заходів по обробці протиожеледними матеріалами проїзної частини, на якій утворилася ожеледиця.

7.23. Відповідно до п. 6.1 ДСТУ, експлуатаційний стан дорожнього покриття, узбіч, розділювальних смуг, тротуарів, пішохідних та велосипедних доріжок, ТЗОДР, інженерного облаштування, споруд дорожнього водовідводу, транспортних споруд, зовнішнього освітлення при утриманні автомобільних доріг у зимовий період визначається під час патрулювань. Патрулювання здійснюють організації, що відповідають за експлуатаційний стан автомобільних доріг, щоденно, а при інтенсивних, тривалих снігопадах та хуртовинах і появах слизькості цілодобово, згідно з відповідними нормативно-правовими актами та нормативними документами.

7.24. Постановою Кабінету міністрів України від 15.12.2023 року № 1318 «Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення» визначено, що а/д Київ-Харків-Довжанський відноситься до категорії доріг міжнародного значення.

7.25. Строки проведення робіт з ліквідації зимової слизькості з моменту її виявлення та снігоочищення після закінчення снігопаду та (або) хуртовини не повинні перевищувати, зокрема, у випадку обробки дорожнього покриття з моменту виявлення зимової слизькості 3 години (п. 6.2. ДСТУ).

7.26. Отже обробка дорожнього покриття на ділянці автодороги 184-185 км М03 «Київ Харків Довжанський», на якій сталося ДТП, мала бути здійснена протягом не більше 3 годин з моменту виявлення зимової слизькості. Оскільки Акт обстеження вулично-шляхової мережі від 04.12.2024 (а. с. 100) складено о 9 год. 40 хв., така обробка мала бути здійснена до 12 год. 40 хв. того ж дня.

7.27. Водночас, з обставин цієї справи вбачається, що 04.12.2024 у період з 08:00 по 13:00 год. ТОВ "ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ" здійснювалося чергування спеціалізованим транспортним засобом автомобільної дороги М-03 «Київ Харків Довжанський км 170 км 210, під час якого автодорогу М03 170-210 км, протяжністю 44 км було оброблено протиожеледними матеріалами (п. 2.10 Рішення).

Тобто, відповідач 04.12.2024 через підрядну організацію, ТОВ "ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ", виконував свої зобов`язання з щоденного патрулювання автодорогою, та ліквідації зимової слизькості, відповідно до наявних погодних умов - хмарна погода, часом слабкі опади у вигляді мряки, відмічалася ожеледь (діаметр відкладень до 1мм). Вітер південної чверті, 1-3 м/с. Температура повітря вночі 3-4 ? морозу (п. 2.9. Рішення), що відповідає нормам ДСТУ.

7.28. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що у період часу з 03.12.2024 по 04.12.2024 стосовно ділянки автодороги 184-185 км а/а М03 Київ Харків Довжанський, на якій сталося ДТП, працівниками Управління патрульної поліції в Полтавській області, вимоги (приписи) не видавалися, адміністративні матеріали за ст. 140 та 188-28 КУпАП відносно осіб, відповідальних за експлуатаційне утримання зазначеної ділянки автодороги, не складалися (п. 2.11. Рішення).

7.29. Так, згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому судом враховано правовий висновок зроблений Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду у п. 27 постанови від 29.08.2018 у справі № 910/23428/17, відповідно до якого при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

7.30. За наведених обставин суд приходить до висновку про те, що наявність вини в діях відповідача у спричинені дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 04.12.2024, за участю водія ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 , внаслідок якої автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень та позивач поніс матеріальні збитки, матеріалами справи не підтверджено, так само як є непідтвердженою й бездіяльність відповідача.

Отже, у даному випадку відсутні обов`язкові елементи цивільної відповідальності відповідача за спричинення збитків позивачу.

Таким чином, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1 949 037,70 грн відшкодування матеріальної шкоди.

7.31. За наведених обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

7.32. При цьому суд також зазначає, що при ухваленні даного рішення судом враховано, що згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"; рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України").

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Наведена практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи викладене, суд не вбачає необхідності надання оцінки кожному доводу учасників справи у межах розгляду даної справи, оскільки вищенаведені аргументи господарського суду, на переконання судді є самостійною та достатньою підставою для ухвалення даного рішення.

8. СУДОВІ ВИТРАТИ.

8.1. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України.

Зокрема: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

8.2. Враховуючи висновки суду про відмову у задоволенні позову, витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 23 388,46 грн, а також заявлені позивачем у позовній заяві витрати на оплату вартості звіту про визначення вартості матеріального збитку в розмірі 8000 грн, залишаються за позивачем та відповідачем не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.12.2025.

Суддя Юлія БАЙДУЖ