РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.12.2025Справа № 910/14665/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Крутиголови В.О. розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрос Море»

до Компанії «Новаро Саплай ЛЛП» (Novaro Supply LLP)

про стягнення 475121,05 євро

за участі представників:

від позивача Дядюра Н.О.

від відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрос Море» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Компанії «Новаро Саплай ЛЛП» (Novaro Supply LLP) про стягнення 475121,05 євро.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору №20MAR/20 від 26.12.2019 в частині поставки передоплаченого товару, внаслідок чого позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість (суму попередньої оплати за непоставлений товар) у розмірі 475121,05 євро.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач уповноваженого представника у судове засідання не направив, протягом усього часу розгляду справи відзиву на позов не подав, при цьому, судом неодноразово направлялись судові доручення, а також ухвали з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та його право подати відзив на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.12.2019 між відповідачем (далі Продавець) та позивачем (далі Покупець) укладено Договір №20MAR/20 (далі Договір), відповідно до умов якого продавець здійснює продаж, а покупець купує такі товари як продовольчі товари (рис в пакетиках, арахіс, фісташки, кава, кокос, риба, і морепродукти (морожені, сушені, копчені, в`ялені, консервовані і т.д.), а також інші продовольчі та промислові товари, що постачаються продавцем, в кількості і за цінами, які вказані в Накладних у міру формування кожної партії товару. (п.1.1. Договору)

Умови поставки - СІР, CIF, CFR, CPT Одеса, Іллічівськ, Україна відповідно до ІНКОТЕРМС - 2010. Дата поставки - це дата завантаження товару на судно (п. 2.1)

Покупець надсилає продавцю електронну версію замовлення (п.2.3.)

Продавець перевіряє і підтверджує замовлення (п. 2.4.)

Продавець повинен почати доставку Продукції протягом тридцяти (30) днів з дати підтвердження замовлення (п.2.5)

За умовами п. 2.8. договору платежі за цим договором здійснюються покупцем у доларах США на умовах банківського переказу на розрахунковий рахунок продавця. Платежі за цим договором можуть здійснюватися як шляхом передоплати, так і протягом 160 днів з моменту отримання товару.

Згідно з п. 3.2. договору в редакції додаткової угоди № 2 від 28.12.2021, валютами оплати та розрахунку за договором є долари США або евро.

Відповідно до п. 4.1. договору продавець зобов`язується: доставляти товар в суворій відповідності до Замовлення та умов цього договору; надати всі необхідні документи та провести митне оформлення експорту товарів за власний рахунок, надати документ відповідно до умов договору; передати вантаж Перевізнику в строки та в порядку, передбачених цим договором; нести відповідальність, передбачені договором за поставку неякісного товару.

За умовами п. 5.3. договору у редакції додаткової угоди № 8 від 21.08.2024 усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з Контракту або у зв`язку з ним, зокрема щодо його виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню в Господарському суді міста Києва (місто Київ, Україна) відповідно до законодавства України. Мова розгляду відповідних спорів, розбіжностей або вимог - українська.

Цей договір відповідно до п. 7.1., в редакції додаткової угоди № 6 від 28.12.2023, набирає чинності з моменту його підписання сторонами, та діє до 31.12.2026.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитись від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 Цивільного кодексу України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

У відповідності до норм ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов Договору, відповідач надав позивачу рахунок (інвойс) на оплату замовленого товару №PSG24032 від 02.05.2024 на суму 702000 євро (із 100% передплатою). Строк доставки, згідно інвойсу становить 90 діб.

В свою чергу, позивач сплатив відповідачу грошові кошти за товар у повному обсязі (100 % передплата) згідно вищевказаного інвойсу, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжної інструкції в іноземній валюті №1221 від 29.05.2024 на суму 702000 євро із відповідним призначенням платежу.

Суд зазначає, що строк виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з поставки попередньо оплаченого товару є таким, що настав.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, відповідач передоплачений позивачем товар поставив частково на суму 226878,95 євро, що підтверджується наявними в матеріалах справи митними деклараціями №24UA63U4 на суму 36540 євро; №24UA25U5 на суму 8822,65 євро; №24UA64U4 на суму 48154,30 євро; №24UA02U0 на суму 133362 євро.

Доказів поставки відповідачем товару за Договором та інвойсом на суму 475121,05 грн матеріали справи не містять, так само як і не містять доказів повернення відповідачем сплаченої суми попередньої оплати у вказаному розмірі.

З огляду на вищевикладене, враховуючи непоставку відповідачем попередньо оплаченого позивачем товару, наявність вимоги позивача (шляхом пред`явлення позову), відсутність своєчасного та належного повідомлення від відповідача про неспроможність виконати зобов`язання щодо поставки оплаченого товару, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 475121,05 євро.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів, на спростування викладених у позові обставин.

Враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Компанії «Новаро Саплай ЛЛП» (Novaro Supply LLP) (Suite 23001 8 Shepherd Market, Mayfair, London, England, W1J7JY; Company number OC427578) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОС МОРЕ» (04210, м. Київ, пр. Івасюка Володимира, буд. 26-А, ідентифікаційний код 42898163) заборгованість у розмірі 475121 (чотириста сімдесят п`ять тисяч сто двадцять одне) євро 05 євроцентів, а також витрати зі сплати судового збору у сумі 311316 (триста одинадцять тисяч триста шістнадцять) грн 42 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 24.12.2025.

Суддя Я.В. Маринченко