ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"23" грудня 2025 р. Справа № 903/998/25

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Василишин А.Р., перевіривши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Мацигановського Володимира Петровича на рішення господарського суду Волинської області від 1 грудня 2025 року по справі №903/998/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нововолинський госпрозрахунковий ринок"

до Фізичної особи-підприємця Мацигановського Володимира Петровича

про стягнення 25356,84 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 01 грудня 2025 року по справі №903/998/25 позов задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Мацигановського Володимира Петровича (надалі - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нововолинський госпрозрахунковий ринок» (надалі-позивач) 24516,76 грн заборгованості, в т.ч.: 14751,75 грн основний борг, 7035,51 грн штраф на несвоєчасне погашення заборгованості, 1781,44 грн пеня, 258,10 грн 3% річних та 689,96 грн інфляційні втрати, а також 2342,15 грн витрат по сплаті судового збору, в решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням від Відповідача через підсистему "Електронний суд" надійшла апеляційна скарга. Із підстав висвітлених у апеляційній скарзі Відповідач просив задоволити апеляційну скаргу та скасувати рішення суду першої інстанції.

Крім того, в апеляційній скарзі просить звільнити відповідача від сплати судового збору посилаючись на п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя-доповідач прийшов до висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України за наступних підстав.

Пунктом 9 частини 2 статті 258 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до елементів апеляційної скарги віднесено перелік документів, що додаються, а пункт 2 частини 3 цієї ж статті до їх обов`язкового числа відносить, зокрема, докази сплати судового збору.

Частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

При цьому згідно з усталеною правовою позицією Великої Палати Верховного Суду (зокрема викладеною в постанові від 12.02.2020 у справі №545/1149/17) зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у статті 22 якого передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 зазначеного Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Оскільки вимоги Відповідача не пов`язані з розглядом питань, пов`язаних з його соціальним захистом як ветерана війни та учасника бойових дій, враховуючи актуальну практику Великої Палати Верховного Суду, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставки судового збору встановлюються у таких розмірах:1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами; встановлюються у таких розмірах - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При цьому, суд апеляційної інстанції констатує, що Відповідачем подано апеляційну скаргу за допомогою підсистеми "Електронний суд".

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи застосування пониженого коефіцієнту розміру ставки судового збору, суд апеляційної інстанції констатує, що Відповідач звертаючись до суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Волинської області від 1 грудня 2025 року по справі №903/998/25 мав сплатити судовий збір в розмірі 3633 грн 60 коп (3028 грн *1.5*0,8).

Окрім того, частиною 2 статті 9 закону України "Про судовий збір" унормовано, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету.

Здійснивши перевірку зарахування сплаченого апелянтом судового збору в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", суд зауважує, що в даній програмі відсутні присутні дані щодо надходження коштів в сумі 3633 грн 60 коп. до спеціального фонду.

Відтак, Відповідачем не додано доказів сплати судового збору в повному розмірі; в додатках до апеляційної скарги відсутні такі докази також.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції констатує, що Відповідачу слід надати докази доплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 1 грудня 2025 року по справі №903/998/25 мав сплатити судовий збір в розмірі 3633 грн 60 коп (3028 грн *1.5*0,8).

Суд констатує, що частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Таким чином, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені. Суд позбавлений права прийняти апеляційну скаргу до розгляду, а потім зобов`язувати скаржника усувати виявлені недоліки.

Як уже описувалося вище Відповідачем не було дотримано дану норму, доказів сплати судового збору в належному розмірі та у визначений Законом України "Про судовий збір" спосіб до апеляційної скарги не додано, що є підставою для застосування вимог частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на все вищевказане відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищезазначене, апеляційну скаргу слід залишити без руху для надання скаржнику можливості усунути недоліки.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, судд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мацигановського Володимира Петровича на рішення Господарського суду Волинської області від 1 грудня 2025 року по справі №903/998/25 - залишити без руху.

2. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Мацигановського Володимира Петровича усунути протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: надати суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі 3633 грн 60 коп.

3. Роз`яснити Фізичній особі-підприємцю Мацигановському Володимиру Петровичу, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Василишин А.Р.