РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.12.2025Справа № 910/21682/15 (910/5772/25)

За позовом Державного підприємства Конярство України (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, буд. 1)

до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області (03115, м. Київ, вул. Серпова, буд. 3/14)

За участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонду державного майна України

про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії

В межах справи № 910/21682/15

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Астарта-Київ

до Державного підприємства Конярство України ()

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Від позивача Нестеришин Т.С. - представник

Від відповідача не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа №910/21682/15 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Астарта-Київ про банкрутство Державного підприємства Конярство України на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.10.2015.

07.05.2025 до Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Державного підприємства Конярство України до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.05.2025 прийнято позов Державного підприємства Конярство України до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії до розгляду в межах справи № 910/21682/15 про банкрутство Державного підприємства Конярство України та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 04.08.2025.

06.06.2025 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву

13.06.2025 до Господарського суду м. Києва надійшла відповідь позивача на відзив відповідача

14.07.2025 до Господарського суду м. Києва надійшли письмові пояснення третьої особи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.08.2025 закрито підготовче провадження та призначити позов Державного підприємства Конярство України до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонду державного майна України про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії до судового розгляду по суті на 13.10.2025.

У судовому засіданні 13.10.2025 оголошено перерву до 08.12.2025.

У судовому засіданні 08.12.2025 представник позивача надав пояснення по суті позовних вимог та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Конярство України» (далі ДП «Конярство України», Позивач) засноване згідно з наказом Міністерства аграрної політики від 19.08.2010 №510 «Деякі питання розвитку кінної галузі», на основі державної власності.

На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №2305-р від 01.12.2010 «Про деякі питання розвитку конярства» та наказу Міністерства аграрної політики України № 33 від 01.02.2011 «Про реорганізацію державних підприємств, діяльність яких пов`язана з розвитком конярства» низка державних підприємств конярської галузі була реорганізована шляхом приєднання до ДП «Конярство України» зі створенням на базі таких підприємств відокремлених підрозділів (філій) без прав юридичної особи.

Відповідно до п.2 вказаного наказу ДП «Конярство України» визнано правонаступником майнових прав і обов`язків усіх реорганізованих державних підприємств.

До складу таких реорганізованих державних підприємств, які були приєднані до ДП «Конярство України» та правонаступником яких стало останнє, увійшло й Державне підприємство «Київське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві» (код 00725068, 07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Кутузова, будинок 77).

11.07.2011 Комісією з реорганізації Державного підприємства «Київське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві» було підписано передавальний акт, відповідно до якого ДП «Конярство України» стає правонаступником всіх майнових та немайнових прав, а також обов`язків Державного підприємства «Київське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві».

На підставі вищевказаного передавального акту до ДП «Конярство України» перейшли, серед іншого, права щодо користування земельними ділянками на території Київської області площею 267,88 га, в тому числі на території міста Бровари площею 71,34 га, з яких: 47,9019 га рілля, 21,9407 га під господарськими будівлями та дворами, 1,50 га під господарськими шляхами та прогонами.

Окрім того, до ДП «Конярство України» перейшли усі основні засоби, які перебували на балансі Державного підприємства «Київське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві» за переліком, наведеним в інвентарному описі основних засобів, який є додатком 3 до передавального акту від 11.07.2011.

З метою належного оформлення права державної власності на нерухоме майно, яке розташоване на території міста Бровари Київської області за адресою: Київська область, Броварський район, місто Бровари, вулиця Онікієнка Олега (колишня назва Кутузова), будинок 77 та перебуває на праві господарського відання у ДП «Конярство України» і балансоутримувачем якого є останнє, ДП «Конярство України» замовило проведення технічної інвентаризації, за результатами якої 15.09.2022 складено технічний паспорт на вказане нерухоме майно, який був зареєстрований у Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва за реєстраційним номером ТІ01:4377-8113-1388-6634, що підтверджується витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

18.12.2023 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно був внесений запис № 53059613 про право власності держави в особі Фонду державного майна України на нерухоме майно - комплекс будівель та споруд виробничого призначення за адресою: Київська область, Броварський район, місто Бровари, вулиця Онікієнка Олега, будинок 77Б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна, ДП «Конярство України» в особі Філії «Київський племконецентр» є балансоутримувачем державного нерухомого майна за адресою: Київська область, Броварський район, місто Бровари, вулиця Онікієнка Олега, будинок 77Б.

Однією з земельних ділянок, на якій розташоване державне нерухоме майно ДП «Конярство України», що використовується в його господарській діяльності, є земельна ділянка з кадастровим номером :01:042:0065, площею 19,1443 га, яка розташована на території Броварської міської територіальної громади Броварського району Київської області.

31.05.2023 вказана земельна ділянка була зареєстрована в Державному земельному кадастрі на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель код КВЦПЗ 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 19,1443 га, що розташована на території м. Бровари, Броварського району Київської області, проведеної ТОВ «Лекстатус Груп», відповідно до технічного завдання Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, договору № 9-Г про надання послуг від 05.04.2023, наказу Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області «Про проведення державної інвентаризації земель» №1-13 від 30.01.2023 та розпорядження Київської обласної військової адміністрації від 27.02.2023 № 122.

У згаданій технічній документації із землеустрою щодо інвентаризації земель вказано про те, що на земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомості, які перебувають у віданні ДП «Конярство України».

29.03.2024 право державної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:042:0065, площею 19,1443 га, яка розташована на території

Броварської міської територіальної громади Броварського району Київської області, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (далі Земельна ділянка) було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, про що внесено запис № 54432532.

Земельну ділянку, яку згодом було сформовано у земельну ділянку з кадастровим номером :01:042:0065, ДП «Конярство України» та його правопопередник Державне підприємство «Київське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві» використовувало у господарській діяльності упродовж багатьох десятків років. Водночас, з плином часу, документи, які посвідчують право користування вказаною земельною ділянкою, були втрачені та не можуть на сьогодні поки що бути віднайдені. При цьому ДП «Конярство України» декларує цю земельну ділянку та сплачує за неї земельний податок, як постійний землекористувач.

З метою дооформлення права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :01:042:0065, площею 19,1443 га, на якій розташоване нерухоме майно, що обліковується на балансі ДП «Конярство України», останнім 09.05.2024 через «Прозорий офіс» виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області позивачем було подано заяву до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області щодо передачі у постійне користування земельної ділянки площею 19,1443 га, кадастровий номер :01:042:0065, яка зареєстрована за № 1.12.1/2128.

Проте Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві та Київській області рішення (наказ) про передачу у постійне користування земельної ділянки, що перебуває у державній власності або рішення (наказ) про відмову у наданні в постійне користування прийнято не було.

Натомість, на офіційну електронну адресу ДП «Конярство України» 22.08.2024 вх. № 2024-08-22/1213 надійшов лист №13/0-13/0/17-24, датований 31.05.2024, де Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві та Київській області зазначено, що подані матеріали не відповідають вимогам статті 123 Земельного кодексу України.

Після цього ДП «Конярство України» 24.01.2025 повторно звернулося до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області з заявою, зареєстрованою у «Прозорому офісі» виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області за № 1.12.1/355, про передачу ДП «Конярство України» в постійне користування земельної ділянки.

У вказаній заяві ДП «Конярство України» також було зазначено про те, що на земельній ділянці розташоване нерухоме майно, що перебуває у державній власності, право власності зареєстровано 18.12.2023 за державою в особі Фонду державного майна України, номер запису про право власності 53059613 та перебуває у господарському віданні (на балансі) ДП «Конярство України», що підтверджується статутом ДП «Конярство України», витягом з Єдиного реєстру об`єктів державної власності від 15.09.2023 № 10-15-23788, технічною документацією щодо інвентаризації земель код КВЦПЗ 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 19,1443 га, що розташована на території м. Бровари, Броварського району Київської області, проведеної ТОВ «Лекстатус Груп», листом ТОВ «Лекстатус Груп» від 05.05.2023 № 01/05-09/01 щодо погодження технічної документації та листом-погодженням ДП «Конярство України» від 29.05.2023 № 2023-05- 29/443.

У заяві ДП «Конярство України» також звернута увага на положення абз.7 ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України про те, що земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті «а» ч. 2 статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Проте наказом від 10.02.2025 № 10-8/15-25-сг «Про відмову у передачі земельної ділянки в постійне користування» (далі наказ), прийнятим Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, було відмовлено ДП «Конярство України» у передачі у постійне користування земельної ділянки площею 19,1443 га з кадастровим номером :01:042:0065, яка розташована в м. Бровари, Броварського району Київської області, цільове призначення якої 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з підстав, передбачених статтею 123 Земельного кодексу України, а саме:

- на земельній ділянці розміщений об`єкт нерухомого майна, власником якого є орган державної влади Фонд державного майна України;

- невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації (відповідно до плану зонування території м. Броварів земельна ділянка розташована частково в громадській зоні, зоні виробничих та комунально-складських об`єктів та частково в житловій зоні).

Частиною 16 ст. 123 Земельного кодексу України передбачено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення заяви без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування є способом захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки, передбаченим п. «г» ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

Згідно з положеннями статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 14 Конституції України).

Відповідно до положень статей 78, 80 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Одним із суб`єктів права власності на землю є держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Згідно з вимогами ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності, це право набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 15-1 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч.8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до пунктів 1, 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографі та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Держгеокадастр згідно з покладеними на нього завданнями розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, встановлених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Пунктами 1, 3, 4, 9 Положення про Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 23.12.2021 №603 (в редакції наказів Держгеокадастру від 23.09.2022 № 276 та від 08.03.2023 № 85), Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане. Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території міста Києва та Київської області. Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території м. Києва та Київської області.

Згідно ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Пунктом «а» ч. 2 ст. 92 Земельного кодексу України встановлено, що права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

При цьому, передача земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної, комунальної власності у постійне користування дозволяється, зокрема, для будівництва та обслуговування об`єктів нерухомого майна (будівлі, споруди) (ч. 4 ст. 92 Земельного кодексу України).

У відповідності до ч.1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Порядок надання земельних ділянок державної власності у користування, в тому числі й постійне користування, визначений статтею 123 Земельного кодексу України, зокрема, в контексті спірних відносин вказаною нормою передбачено:

- надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування (абзац перший частини першої);

- надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою (абзац п`ятий частини першої);

- земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті «а» ч. 2 ст. 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування (абзац сьомий частини першої).

До осіб, зазначених у пункті «а» ч. 2 ст. 92 Земельного кодексу України, віднесені, зокрема, підприємства державної власності.

Як було зазначено вище, ДП «Конярство України» є державним комерційним підприємством, тобто належить до державної власності.

Частиною першою статті 63 Господарського кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державне підприємство діє на основі державної власності.

Згідно частин 1, 2 ст. 74 Господарського кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державне комерційне підприємство є суб`єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту або модельного статуту і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу. Майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання.

Частинами 1, 2 ст. 136 Господарського кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 92 Земельного кодексу України, передача земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у постійне користування дозволяється, зокрема, для обслуговування об`єктів нерухомого майна (будівлі, споруди).

Відповідач проти задоволення позову заперечує та посилається на те, що оскільки право господарського відання державного підприємства на нерухоме майно є похідним від права державної власності, то відповідно до п. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» також підлягає такій реєстрації.

Відтак, якщо 18.12.2023 позивачем було зареєстровано право державної власності на комплекс будівель та споруд виробничого призначення, розташованого за адресою: Київська обл., Броварський р-н, м. Бровари, вул. Онікієнка Олега, 77-Б за органом державної влади - Фондом державного майна України, то похідне від нього право господарського відання ДП «Конярство України» теж підлягає такій реєстрації.

Проте позивачем не було здійснено реєстрацію своїх прав на споруди, вказані у позовній заяві, та не було надано доказів такої реєстрації при подачі заяви про отримання земельної ділянки в постійне користування.

Як вбачається з матеріалів справи, на земельній ділянці розташоване нерухоме майно, яке є державною власністю та належить ДП «Конярство України» на праві господарського відання і ДП «Конярство України» в особі Філії «Київський племконецентр» є балансоутримувачем вказаного нерухомого майна, що, серед іншого, підтверджується витягом із Єдиного реєстру об`єктів державної власності, статутом ДП «Конярство України», передавальним актом від 11.07.2011, складеним Комісією з реорганізації Державного підприємства «Київське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві»; витягом з Єдиного реєстру об`єктів державної власності від 15.09.2023 № 10-15-23788; витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Державного земельного кадастру; технічним паспортом за реєстраційним номером ТІ01:4377-8113-1388-6634 та витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва; технічною документацією щодо інвентаризації земель код КВЦПЗД 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 19,1443 га, що розташована на території м. Бровари, Броварського району Київської області, проведеної ТОВ «Лекстатус Груп»; листом ТОВ «Лекстатус Груп» від 5 травня 2023 року № 01/05-09/01 щодо погодження технічної документації; листом-погодженням ДП «Конярство України» від 29.05.2023 №2023-05-29/443.

Таким чином, оскільки ДП «Конярство України» є державним підприємством, якому нерухоме майно належить на праві господарського відання та є балансоутримувачем такого нерухомого майна, який зобов`язаний обслуговувати це нерухоме майно, а також враховуючи те, що вказане майно розташоване на земельній ділянці, то ДП «Конярство України» має право на отримання земельної ділянки в постійне користування, зокрема, для обслуговування нерухомого майна.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто право господарського відання, яке виникло за законодавством, що діяло до 01.01.2013, визнається дійсним.

З матеріалів справи слідує, що право на нерухоме майно ДП «Конярство України» набуло до 01.01.2013.

Отже, не зважаючи на факт реєстрації чи нереєстрації права господарського відання на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ДП «Конярство України» має право господарського відання на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав не є підставою набуття речового права, а вважається лише засвідченням державою вже набутого особою речового права, що унеможливлює ототожнення факту набуття речового права з фактом його державної реєстрації. Досліджуючи обставини існування в особи речового права, суд має передусім встановлювати підстави, на якій особа набула таке право, оскільки за законом сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення речового права, така підстава виникнення речового права законом не передбачена.

Відповідну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, від 05.06.2019 у справі № 392/1829/17, від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18, від 29.08.2019 у справі № 910/10984/18, від 11.06.2020 у справі № 910/10006/19.

Тобто, за загальним правилом, державна реєстрація не носить правовстановлюючий/правонабувальний характер.

Нерухоме майно, як об`єкт, який належить ДП «Конярство України» на праві господарського відання, вказане і у передавальному акті від 11.07.2011, і в інших документах, зокрема, витязі з Єдиного реєстру об`єктів державної власності та листі Фонду державного майна України від 15.09.2023 № 10-15-23788.

Крім того, уповноважений орган Фонд державного майна України, підтверджує обставину перебування державного нерухомого майна у господарському віданні ДП «Конярство України».

Таким чином, враховуючи наведені вище законодавчі норми та наявність правовстановлюючих і правопідтверджуючих документів, які свідчать про виникнення у ДП «Конярство України» права господарського відання на нерухоме майно до 2013 року, суд погоджується з доводом позивача, що відсутність відомостей про те, що право господарського відання на нерухоме майно зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ДП «Конярство України», не може бути підставою для висновку про відсутність у ДП «Конярство України» права господарського відання на нерухоме майно.

Щодо доводу відповідача про те, що власник майна - Фонд державного майна України, не звертався до відповідача із проханням надати ДП «Конярство України» у постійне користування земельну ділянку під належним йому нерухомим майном, судом враховано наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та умови надання земельних ділянок державної власності у користування, в тому числі й постійне користування, визначені статтею 123 Земельного кодексу України.

У вказаній нормі закону не передбачено ані обов`язку державного підприємства (особи), яке звертається з клопотанням про надання йому земельної ділянки на праві постійного користування, надавати лист чи будь-який інший документ органу, уповноваженого управляти державним майном, з проханням передати такому державному підприємству у постійне користування земельну ділянку під належним йому нерухомим майном, ані права органів державної влади чи місцевого самоврядування вимагати надання державним підприємством такого листа-прохання.

Крім цього, суд погоджується з позицією позивача, що відповідачем у відзиві взагалі не вказується будь-яка передбачена законом правова підстава вимагати від державного підприємства, яке звертається з клопотанням про надання йому земельної ділянки на праві постійного користування, надавати лист чи будь-який інший документ органу, уповноваженого управляти державним майном, з проханням передати такому державному підприємству у постійне користування земельну ділянку під належним йому нерухомим майном.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 10.02.2025 № 10-8/15-25-сг «Про відмову у передачі земельної ділянки в постійне користування».

3. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області (03115, м. Київ, вул. Серпова, буд. 3/14, ) передати Державному підприємству «Конярство України» (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1, ) у постійне користування земельну ділянку площею 19,1443 га з кадастровим номером :01:042:0065, яка розташована в місті Бровари, Броварського району Київської області, цільове призначення якої 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

4. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області (03115, м. Київ, вул. Серпова, буд. 3/14, ) на користь Державного підприємства «Конярство України» (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1, ) судовий збір у розмірі 4 844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 80 коп.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Копію рішення направити сторонам, розпоряднику майна та Київській міській прокуратурі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.12.2025.

Суддя П.П. Чеберяк