22.12.2025Справа № 916/1584/25
За заявою Виробничо-комерційної фірми «Телекарт»
про ухвалення додаткового рішення (розподіл судових витрат)
про відшкодування майнової шкоди
Суддя Бондаренко-Легких Г. П.
Без виклику представників сторін.
22.04.2025 за вх.№1623/25 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Виробничо-комерційної фірми «Телекарт» до російської федерації в особі Міністерства юстиції російської федерації про відшкодування майнової шкоди у розмірі 12 908 120, 98 доларів США.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.04.2025 позов передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2025 справа №916/1584/25 передана на розгляд судді Бондаренко-Легких Г. П.
22.05.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати у порядку загального позовного провадження, та призначив підготовче судове засідання у справі.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.11.2025 позовні вимоги задоволені. Стягнути з російської федерації в особі Міністерства юстиції російської федерації на користь позивача суму реальних збитків у розмірі 11 322 100, 00 доларів США та суму упущеної вигоди у розмірі 1 586 020, 89 доларів США. Крім того, стягнути з російської федерації в особі Міністерства юстиції російської федерації на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 059 800, 00 грн.

В судовому засіданні 27.11.2025, суд не вирішував питання розподілу інших судових витрат понесених позивачем за підсумками розгляду даної справи, оскільки представником позивача в судовому засіданні було заявлено усне клопотання, що докази понесення судових витрат згідно частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

02.12.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частина 1 стаття 244 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Суд, розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, вказує наступне.

(1) Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач в позовній заяві зазначив орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 63 500, 00 грн.

До заяви про ухвалення додаткового рішення позивач надав докази понесення вищезазначених витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (стаття 123 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частинами 2-5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5).

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити, у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16).

З метою відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивач надав:

- копію ордера серії ВН №1531320 від 18.06.2025;

- копію договору про надання правової допомоги №01-06-01-25 від 06.01.2025;

- копію додаткової угоди №1 від 06.01.2025 до договору про надання правової допомоги №01-06-01-25 від 06.01.2025;

- копію акта наданих послуг від 02.12.2025.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

06.01.2025 між Виробничо-комерційної фірми «Телекарт» (позивач), як клієнтом та Адвокатським об`єднанням «Де-юре» укладено договір про надання правової допомоги №01-06-01-25, за умовами якого об`єднання зобов`язується надавати правничу (правову) допомогу, а клієнт зобов`язується прийняти таку допомогу.

Пунктом 5.1. договору №01-06-01-25 від 06.01.2025 передбачено, що необхідність сплати та розмір гонорару визначається сторонами в додатковій угоді до договору.

06.01.2025 сторони узгодили додаткову угоду №1 до договору №01-06-01-25 від 06.01.2025, в якій встановили, що розмір гонорару за надання правничої допомоги складає 63 500, 00 грн без ПДВ (пункт 3 додаткової угоди). Сторони погодили, що гонорар підлягає сплаті протягом 30 днів з дати ухвалення судом першої інстанції судового рішення, яким закінчується розгляд справи у першій інстанції (пункт 4 додаткової угоди).

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Також, як відзначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.12.2020 по справі №640/18402/19, гонорар адвоката може бути погодинний або фіксований. Останній є більш зручним не лише для клієнтів (дає можливість чітко розрахувати суму витрат на суд), але й для цілей відшкодування витрат на його оплату. Розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача. Тому в цьому випадку подавати опис робіт, виконаних адвокатом, не обов`язково.

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові №922/445/19 від 03.10.2019 дійшла висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частина 1 стаття 126 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, сторони в додатковій угоді №1 від 06.01.2025 до договору №01-06-01-25 від 06.01.2025 узгодили фіксований розмір оплати гонорару адвоката за надані послуги та узгодили, що оплата клієнтом здійснюється протягом 30 днів з дати ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

02.12.2025 сторони підписали акт надання послуг до договору №01-06-01-25 від 06.01.2025, в якому відображено опис робіт (наданих послуг) та здійснених витрат, а саме:

- подання позовної заяви до рф в особі Міністерства юстиції рф про стягнення збитків, що виникли внаслідок збройної агресії рф на території України, що включає в себе аналіз релевантних положень законодавства та судової практики з їх застосуванням; узгодження з клієнтом правової позиції у справі; збір доказів; підготовку позовної заяви; організацію перекладу документів на іноземну мову; надсилання позовної заяви та доданих до неї доказів відповідачу до суду 32 000, 00 грн;

- представництво інтересів клієнта під час розгляду справи у Господарському суді міста Києва, що включає участь у судових засідання у справі (у режимі відео конференції та у приміщенні суду); надання пояснень з питань, що виникають під час судового розгляду; звернення до експерта за наданням письмових пояснень та подання письмових пояснень експерта до суду 31 500, 00 грн.

У пункті 3 акта від 02.12.2025 зазначено положення аналогічне пункту 4 додаткової угоди №1 від 06.01.2025.

Суд констатує, що відповідач не надав в порядку частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу позивача.

Таким чином, суд дослідивши надані позивачем докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням складності справи, ціни позову та відсутністю заперечень щодо розміру витрат від відповідача, дійшов до висновку, що позивачем доведено розмір понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 63 500, 00 грн.

(2) Щодо витрат на проведення експертизи.

Позивач в позовній заяві зазначив орієнтовний розмір витрат пов`язаних із проведенням судової експертизи у розмірі 70 000, 00 грн.

Як вбачається зі змісту статті 123 Господарського процесуального кодексу України одним з видів судових витрат, зокрема є витрати пов`язані з проведенням експертизи.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами (частина 4-7 стаття 127 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 22.11.2023 №712/4126/22 частина 1 статті 1 Закону України «Про судову експертизу» визначає, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Підставо проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (частина 1 стаття 71 Закону України «Про судову експертизу»).

Пункт 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998, передбачає, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

Системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке:

(1) витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат;

(2) висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи;

(3) у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду;

(4) при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

На підтвердження понесених витрат пов`язаних з проведенням судової експертизи позивач додав копію договору про надання послуг №ЕКСП 3/11-24 від 25.11.2024, який укладений з ТОВ «ЕКСАЕПРТ-КОНТРОЛІНГ», в особі директора Машиніченка О.А.

Згідно відомостей зазначених на офіційному веб-сайті Українського національного комітету Міжнародної Торгової Палати, ТОВ «ЕКСАЕПРТ-КОНТРОЛІНГ» є учасником зазначеного комітету МТП, а Машиніченко О.А. був головою комісії експертів в проведенні комплексної судової оціночно-будівельної та економічної експертизи, за результатами якої складено висновок експертів №3/11-24 від 18.02.2025.

Згідно пунктів 2.2. та 2.3. договору №ЕКСП 3/11-24 від 25.11.2024, вартість послуг становить 70 000, 00 грн. Оплата здійснюється в наступному порядку: 1-й етап оплата в сумі 35 000, 00 грн протягом 3 днів із дати укладення договору; 2-й етап оплата в сумі 35 000, 00 грн протягом 3 днів із дати виготовлення висновку за результатами проведеного дослідження та підписання акту наданих послуг.

18.02.2025 між сторонами підписано акт №4/02-2025 здачі-приймання виконаних робіт за договором №ЕКСП 3/11-24 від 25.11.2024.

Позивач здійснив перерахував на рахунок ТОВ «ЕКСАЕПРТ-КОНТРОЛІНГ» обумовлено у договорі суму у розмірі 70 000, 00 грн, що підтверджується випискою по рахунку АТ «УКРСИББАНК» та платіжною інструкцією №1531 від 28.03.2025.

Суд вказує, що витрати позивача на проведення судової експертизи, були необхідними для встановлення розміру понесених позивачем збитків, внаслідок знищення та пошкодження нерухомого майна, у зв`язку із збройною агресією рф.

При цьому, ухвалюючи рішення у даній справі від 27.11.2025, суд взяв до уваги висновки за результатами проведення комплексної судової оціночно-будівельної та економічної експертизи №3/11-24 від 18.02.2025.

Відповідач своїм правом на звернення до суду із клопотанням про зменшення розміру витрат не скористався, будь-яких аргументів щодо наявності підстав для зменшення заявлених витрат не надав.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується понесення позивачем витрат на проведення судово-економічної експертизи в розмірі 70 000,00 грн.

Зважаючи на викладене, суд вважає заявлену для покладення на відповідача суму витрат на проведення експертизи обґрунтованою та такою, що підлягає покладанню на відповідача зважаючи на повне задоволення позову у даній справі.

(3) Щодо інших витрат.

Позивачем в заяві про ухвалення додаткового рішення заявлено витрати на переклад позовної заяви та додатків на іноземну мову з їх нотаріальним засвідченням у розмірі 4 000, 00 грн та направлення засобами поштового зв`язку копії позовної заяв з додатками та ухвали про відкриття провадження у справі в посольства відповідача в третіх країнах у розмірі 9 179, 45 грн.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (пункт 4 частина 3 стаття 123 Господарського процесуального кодексу України).

Так, на обґрунтування понесених витрат на переклад документів на іноземну мову позивач надав платіжні інструкції №11 від 14.03.2025 (3 250, 00 грн), №13 від 01.04.2025 (750, 00 грн).

В призначеннях платежів вищезазначених платіжних інструкцій зазначено, що сплата здійснюється за послуги з перекладу та нотаріального засвідчення. Отримувачем коштів є ФОП Пантєлєєва М.В. (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ), основним видом діяльності за КВЕД згідно відомостей, які зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: надання послуг перекладу (74.30).

Крім того, на виконання приписів пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, відповідач направив позовну заяву з додатками в перекладі на іноземну мову до посольства рф у Республіку Польща та до Латвійської Республіки, у зв`язку з чим позивач поніс витрати у розмірі 4 109, 00 грн та 4 745, 00 грн що підтверджується долученими до матеріалів справи відповідними доказами.

Також, позивачем надані докази надсилання засобами поштового зв`язку ухвали про відкриття провадження від 22.05.2025 у даній справі до посольства рф у Румунії, у зв`язку з чим позивач поніс витрати у розмірі 325, 45 грн.

Надавши оцінку поданим позивачем доказам на підтвердження понесених ним витрат на послуги з перекладу, пов`язаних з розглядом цієї справи та направленням матеріалів позовної заяви з ухвалою про відкриття провадження у справі в посольства відповідача у третіх країнах, зважаючи на обсяг документів, суд вважає, що вартість послуг з перекладу та вартість витрат щодо направлення поштової кореспонденції за кордон є цілком обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, оскільки позовні вимоги у цій справі задоволено повністю, суд покладає на відповідача 4 000, 00 грн та 9 179, 45 грн інших витрат, пов`язаних з розглядом справи (витрати, пов`язані з перекладом та направленням позову відповідачу), а тому заява в цій частині також підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 74, 76-80, 123, 124, 126, 127, 129, 236-238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Заяву Виробничо-комерційної фірми «Телекарт» про ухвалення додаткового рішення (розподіл судових витрат) задовольнити.

2. Стягнути з російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації (119991, м. москва, вул. Житня, буд. 14, будівля 1) на користь Виробничо-комерційної фірми «Телекарт» (65104, м. Одеса, вул. Євгена Чикаленка, 86, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 63 500 (шістдесят три тисячі п`ятсот) грн 00 коп., витрати пов`язані з проведенням судової експертизи у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) грн 00 коп., інші судові витрати пов`язані з перекладом позовної заяви та додатків на іноземну мову у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн 00 коп. та направлення поштової кореспонденції за кордон у розмірі 9 179 (дев`ять тисяч сто сімдесят дев`ять) грн 45 коп.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішення законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко-Легких