ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. ХарківСправа № 922/2632/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

розглянувши заяву ТОВ "Вавілон Фуд" (вх. № 28333) про ухвалення додаткового рішення по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вавілон Фуд" (80316, Львівська область, м. Рава-Руська, вул. Лісна, 11, ідент. код 44657811)

до Приватного акціонерного товариства "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат" (62490, Харківська обл., Харківський р-н., село Котляри, вул. Безлюдівська, буд. 5; ідент. код 22722461)

про стягнення 1 710 361,37 грн

за участю представників:

позивача (заявника) не з`явився

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вавілон Фуд" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат" про стягнення 1710361,37 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 27/05кбм від 27.05.2024 р., укладеного між сторонами спору, в частині оплати поставленого товару. Відповідно позовної заяви сума позовних вимог дорівнює 1710361,37 грн та складається з: 1 419 508,50 грн боргу за договором поставки; 197 709,08 грн пені; 73 849,80 грн інфляційних втрат; 19 293,99 грн - 3 % річних. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 20 524,34 грн, сплаченого позивачем за подання даної позовної заяви та витрати на професійну правничу допомогу орієнтовно в розмірі 40 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.08.2025 прийнято позовну заяву ТОВ "Вавілон Фуд" до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2632/25, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження.

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.12.2025 року позов ТОВ "Вавілон Фуд" задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат" (62490, Харківська обл., Харківський р-н., село Котляри, вул. Безлюдівська, буд. 5; ідент. код 22722461) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вавілон Фуд" (80316, Львівська область, м. Рава-Руська, вул. Лісна, 11, ідент. код 44657811) 1 319 508,50 грн основного боргу, 73 849,80 грн інфляційних нарахувань, 19 293,99 грн 3% річних, 197 709,08 грн пені та 19 324,34 грн судового збору сплаченого при подачі позову. В частині стягнення з відповідача 100 000,00 грн основного боргу у задоволенні позову відмовлено.

05.12.2025 Господарським судом Харківської області було зареєстровано заяву за вх. № 28333 ТОВ "Вавілон Фуд" про винесення додаткового рішення, згідно з якою заявник просить ухвалити додаткове рішення у справі № 922/2632/25, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат" на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.12.2025 року прийнято заяву позивача (вх. № 28333 від 05.12.2025 року) про ухвалення додаткового рішення та призначено її до розгляду у судовому засіданні на "11" грудня 2025 р. о 14:30.

Уповноважені представники позивача та відповідача у призначене судове засідання з розгляду заяви позивача (вх. № 19919 від 01.09.2025 року) про ухвалення додаткового рішення не з`явились, про час та місце розгляду заяви у справі повідомлені належним чином шляхом направлення ухвали суду в електронному вигляді в їх Електронні кабінети в системі "Електронний суд".

08.12.2025 від відповідача до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вх. № 28461), в якому заперечує проти заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу, вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи, ціною позову та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також вважає, що заявником не доведено, що такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. А тому прохає суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката надано:

1. копію договору про надання правової допомоги № 27/01 від 27.01.2025 року, укладеного між ТОВ "Вавілон Фуд" та Адвокатським об`єднанням "ВІ ЕС ДЖІ ПАРТНЕРС";

2. копію рахунку № 04/12;

3. копію акту прийняття виконаних робіт (послуг) від 04.12.2025 року.

4. копію ордеру серія ВС № 1384383 від 28.07.2025 року.

Судом встановлено, що 27.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вавілон Фуд" (замовником) та Адвокатським об`єднанням "ВІ ЕС ДЖІ ПАРТНЕРС" (виконавецем) укладено договір № 27/01 про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1.1. договору № 27/01, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, зокрема, але не виключно: правову допомогу (юридичний супровід) щодо захисту прав та представництва інтересів КЛІЄНТА при розгляді всіх справ (в т.ч., але не виключно, цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних, справ про адміністративні правопорушення) в судах будь-якої інстанції, в тому числі в адміністративних, господарських судах, судах загальної юрисдикції, Верховному Суді, інших органах державної влади, в тому числі органах Національної поліції України, органах прокуратури-будь-якого рівня, органах Міністерства юстиції України, органах нотаріату, в будь-яких підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, в органах місцевого самоврядування та перед сторонами спору та з правом представляти інтереси клієнта під час здійснення слідчих дій в межах кримінального провадження.

Згідно з п. 4.1, 4.2. договору, виплати за цим договором складаються з: а) суми гонорару, що клієнт виплачує адвокатському об`єднанню; 6) сум, що клієнтом виплачується адвокатському об`єднанню як покриття фактичних витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги за цим Договором (поштові витрати, транспортні витрати та інші документальні витрати необхідні для виконання доручень клієнта). За надання правової допомоги клієнт виплачує адвокатському об`єднанню гонорар, який визначається відповідно до акту притому-передачі виконаних робіт, підписаного уповноваженими представниками сторін або відповідно до рахунку, виставленого адвокатським об`єднанням для оплати погодинної роботи, враховуючи те, що одна година роботи адвоката оцінюється в 1 500 грн, та може бути збільшена за погодженням сторонами у Додаткових угодах до цього Договору.

Сума гонорару може бути оплачена клієнтом після набрання законної сили судовим рішенням по справі.

Згідно акту приймання виконаних робіт від 04.12.2025 та рахунку № 04/12 від 04.12.2025, виконавцем надані замовнику, а замовником прийняті наступні послуги у судовій справі № 922/2632/25, вартість яких сторони оцінили у 24 000,00 грн, а саме:

вивчення обставини справи, дослідження та систематизація первинної документації - 3000,00 грн;

написання та підготовка претензії на ім`я ПрАТ "Комплекс Безлюдівський м`ясокомбінат" - 3000,00 грн;

написання, підготовка та подання до господарського суду позовної заяви до ПрАТ "Комплекс Безлюдівський м`ясокомбінат" про стягнення 12000.00 грн;

участь адвоката Галайського О.В. у чотирьох судових засіданнях (по 1500.00 грн за кожне судове засідання) - 6000.00 грн.

Суд констатує, що відповідач в порядку, визначеному п. 6 ст. 126 ГПК України надав суду свої заперечення щодо поданої позивачем заяви про стягнення 24 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, в якій відповідач прохає суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу у зв`язку з невідповідністю заявлених витрат вимогам критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію обґрунтованості, розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин даної справи до 3 000,00 грн.

Розглянувши питання про розподіл відповідних витрат судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

При цьому, суд також враховує, що згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Однак, розглядаючи заяву позивача про ухвалення додаткового рішення суд зазначає таке.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок позивача, відповідно до положень ст. 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат, господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Разом з тим, згідно з ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1-2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При цьому, ч. 3 названої статті також передбачено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд увагу, що згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою N 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. При цьому, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Дослідивши надані суду документи, суд констатує, що розмір фактично понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката є неспіврозмірним щодо критеріїв, визначених в ч. 4 ст. 126 ГПК України. Зокрема, дії адвоката з вивчення обставин справи, дослідження та систематизація первинної документації і написання та підготовка претензії на ім`я ПрАТ "Комплекс Безлюдівський м`ясокомбінат" фактично є тотожними щодо написання частини позовної заяви, а відтак має місце зменшення кількості годин при складанні позовної заяви (на 4 години) на кількість годин витрачених на попередні тотожні дії (2 год. + 2 год.). Одночасно суд констатує, що підготовка цієї справи до розгляду в суді першої інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин докорінно не змінювалось, складання позову не вимагало вивчення та аналізу великого обсягу матеріалів.

Щодо участі представника позивача у судових засіданнях, то суд приймає до уваги, що представник позивача був присутній у судових засіданнях при розгляді справи у режимі відеоконференції (з використанням власних технічних засобів), що не потребувало витрачання часу, необхідності прибуття до господарського суду та понесення додаткових витрат для адвоката.

З огляду на наведене, керуючись критеріями, що визначені частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, виходячи із загальних засад судочинства - справедливості, добросовісності та розумності, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами, встановленими судом невідповідності здійснених позивачем розрахунків, та наданих до позовної заяви доказів, та з метою забезпечення балансу інтересів сторін, суд, дослідивши заяву позивача (вх. № 28333), заперечення відповідача викладені у клопотанні (вх. № 28461), із урахуванням часткового задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, про зменшення заявлених позивачем до стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу до 14 000,00 грн (вивчення обставини справи, дослідження та систематизація первинної документації - 3000,00 грн; написання претензії - 3000,00 грн; написання, підготовка та подання позовної заяви 6000,00 грн; участь адвоката Галайського О.В. у чотирьох судових засіданнях (по 500,00 грн за кожне судове засідання) - 2000,00 грн.

При цьому, за висновком суду, вказане зменшення судом витрат позивача на професійну правничу допомогу, відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру і ці витрати є співрозмірні з виконаною роботою у суді першої інстанції.

У зв`язку із чим, заява позивача (вх. № 28333) про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення частково, а саме у розмірі 14 000,00 грн.

В частині стягнення розподіл витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000,00 грн у задоволенні заяви - відмовити.

Керуючись ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 244 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву ТОВ "Вавілон Фуд" (вх. № 28333) про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат" (62490, Харківська обл., Харківський р-н., село Котляри, вул. Безлюдівська, буд. 5; ідент. код 22722461) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вавілон Фуд" (80316, Львівська область, м. Рава-Руська, вул. Лісна, 11, ідент. код 44657811) 14 000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне додаткове рішення підписано 22.12.2025 року.

Суддя М.І. Шатерніков