РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.12.2025Справа № 910/10269/25
за позовом Приватного акціонерного підприємства «Ульяновське»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 220 812,48 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Ульяновське» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення шкоди у сумі 220 812,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на те, що відповідачем допущено порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом, у зв`язку з чим позивачу завдано шкоду у розмірі 110 406,24 грн. При цьому Приватним підприємством «Ульяновське» на підставі статті 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявлено вимогу про стягнення із Залізниці 220 812,48 грн, що є подвійним розміром шкоди, завданої позивачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у матеріалах справи документами.

04.09.2025 від Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, з підстав того, що Позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність заподіяння шкоди та її розмір, оскільки доводи зводяться тільки до факту винесення АМКУ рішення, поставка товару на умовах СРТ, що не передбачає автоматичної підстави для застосування цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення шкоди.

Через систему "Електронний суд" 08.09.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, яку суд долучив до матеріалів справи.

15.09.2025 через систему "Електронний суд" відповідач подав заперечення на відповідь на відзив.

18.09.2025 від позивача надійшли додаткові письмові пояснення.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до умов договору № 07244/ЦТЛ-2018 про надання послуг від 07.02.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" (далі ТОВ "ТЕП "Вертикаль") (замовник) та Публічним акціонерним товариством "Укрзалізниця" (перевізник), перевізник взяв на себе зобов`язання здійснювати перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги. Крім того, обов`язком перевізника є, зокрема, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до цього Договору.

Згідно з п. 3.5 Договору розмір плати за додаткові послуги, які виконуються за вільними тарифами, перелік яких наведений у додатках до цього Договору, визначається перевізником. Зміни ставок за додаткові послуги, які виконуються за вільними тарифами, визначаються перевізником і доводяться замовнику шляхом розміщення інформації на офіційному сайті перевізника із зазначенням терміну введення їх у дію не раніше ніж через 30 календарних днів після оголошення.

Пунктом 9.1 Договору встановлено, що у разі прийняття нормативних актів, які змінюють умови надання послуг з перевезення вантажів та порядок їх сплати і т. ін., сторони зобов`язані привести Договір у відповідність до таких нормативних актів шляхом внесення необхідних доповнень і змін до цього Договору.

У п. 9.2 Договору погоджено, що зміни й доповнення до цього Договору оформлюються у письмовій формі, підписуються сторонами і стають невід`ємною частиною Договору після підписання, якщо інше не передбачено цим Договором. В односторонньому порядку перевізник має право внести зміни до додатків 1, 2, 3 цього договору або в інших випадках, передбачених Договором.

Відповідно до рішення правління АТ "Укрзалізниця" № Ц-64/101 від 18.12.2018 передбачено послугу з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням, та встановлено за неї плату в розмірі 170,38 грн без ПДВ.

Наказом АТ "Укрзалізниця" від 09.01.2019 № 22 послуга з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням, була введена в дію.

Додатковою угодою № 5 від 01.03.2019 до Договору № 07244/ЦТЛ-2018 доповнено розділ 2 новим підпунктом 2.1.20, відповідно до якого встановлено обов`язок замовника, зокрема, компенсувати перевізнику витрати, пов`язані з подачею й забиранням вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також робіт, пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням за ставкою, встановленою у додатку 1 до цього Договору. Оплата здійснюється за найкоротшу відстань до однієї із сусідніх станцій, відкритої для вантажних операцій: малодіяльна вантажна станція навантаження/вивантаження (станція надання послуг) Богодухів, та, відповідно, доповнено додаток 1 до цього Договору пунктом 13, зокрема, введено додаткову послугу, пов`язану з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами: подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням. Ціна за одиницю після коригування 170,38 грн без ПДВ за 1 вагон/1 кілометр.

З метою виконання Приватним акціонерним підприємством «Ульяновське» своїх зобов`язань за контрактом № U-TD/18-1 від 21.02.2018, укладеним з Толдер Девелопмент Інк. (TOLDER DEVELOPMENT INC, Республіка Панама) між ТОВ "ТЕП "Вертикаль" як експедитором та Приватним акціонерним підприємством «Ульяновське» як клієнтом укладено договір транспортного експедирування № 787 від 30.01.2019 (далі Договір транспортного експедирування), за яким експедитор взяв на себе зобов`язання за плату і за рахунок клієнта надавати послуги з організації перевезення зернових та олійних культур, зазначених клієнтом, залізничним та/або автомобільним транспортом, а також виконання інших дій, необхідних для виконання обов`язків за цим Договором і узгоджених з клієнтом.

Додатковими угодами №2 від 01.02.2019 та №3 від 29.03.2019 до Договору транспортного експедирування погоджено перевезення вантажу кукурудзи по маршруту: станція відправлення Богодухів Південної залізниці - станція призначення Чорноморськ-порт Одеської залізниці. Відправником вантажу виступив експедитор ТОВ "ТЕП "Вертикаль".

Протягом березня 2019 року-квітня 2019 року позивачем за посередництвом експедитора зі станції Богодухів на станцію Чорноморськ-порт залізничним транспортом відправлено вагони з вантажем кукурудзою, а саме:

- 27.03.2019 р. вагон № 95728978 (накладна № 44116267) згідно з Додатковою угодою № 2 від 01.02.2019 р. до Договору транспортного експедирування;

- 28.03.2019 р. вагони № 95224952, № 95181921, № 53204111, № 95188629, № 95149282, № 95140869, № 95692562 (накладна № 44130573) згідно з Додатковою угодою № 2 від 01.02.2019 р. до Договору транспортного експедирування;

- 29.03.2019 р. вагони № 95153326, № 95149621, № 95149704, № 95670634, № 95222360 (накладна № 44140283) згідно з Додатковою угодою № 2 від 01.02.2019 р. до Договору транспортного експедирування;

- 02.04.2019 р. вагони № 95661567, № 95463857, № 95704052, № 95660320 (накладна № 44177251) згідно з Додатковою угодою № 3 від 29.03.2019 р. до Договору транспортного експедирування;

- 03.04.2019 р. вагони № 95203212, № 95671848 (накладна № 44183325), № 95663118, № 95694675 (накладна № 44190536) згідно з Додатковою угодою № 3 від 29.03.2019 р. до Договору транспортного експедирування;

- 04.04.2019 р. вагони № 95131538, 95223426, 95703179 (накладна № 44201986) згідно з Додатковою угодою № 3 від 29.03.2019 р. до Договору транспортного експедирування;

- 05.04.2019 р. вагон № 95717906 (накладна № 44211381) згідно з Додатковою угодою № 3 від 29.03.2019 р. до Договору транспортного експедирування. Вантажовідправником за вказаними накладними визначено ТОВ «ТЕП «Вертикаль».

Позивачем на підставі рахунків № 737 від 26.03.2019 р., № 747 від 27.03.2019 р., № 755 від 28.03.2019 р., № 775 від 01.04.2019 р., № 819 від 03.04.2019 р. сплачено за транспортно-експедиторські послуги з відправлення цих вагонів з малодіяльної станції Богодухів на рахунок ТОВ «ТЕП «Вертикаль» - 2 415 515,70 грн. (з ПДВ), за якими вартість послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням становить 110 406,24 грн. (з ПДВ), які оплачені позивачем експедитору.

Вартість транспортно-експедиторських послуг визначена в актах наданих послуг № 152 від 28.03.2019 р., № 155 від 29.03.2019 р., № 239 від 31.03.2019 р., № 28 від 10.04.2019 р.

Сума коштів, яку отримав відповідач від експедитора за послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції Богодухів, вартість яких було покладено на позивача, відображено в накопичувальних картках станції Богодухів №27030087, № 27030088, № 28030090, № 29030092, № 29030093, № 29030094, № 29030095, № 30030096, № 03040105, № 03040109, № 04040111, № 04040113, № 05040119, № 06040124.

Відповідно до переліків № 20190327 від 27.03.2019 р., № 20190328 від 28.03.2019 р., № 20190329 від 29.03.2019 р., № 20190330 від 30.03.2019 р., №20190403 від 03.04.2019 р., № 20190404 від 04.04.2019 р., № 20190405 від 05.04.2019 р., № 20190406 від 06.04.2019 р. філії Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень АТ "Укрзалізниця" проведено списання з рахунку експедитора зі спеціальним режимом використання через філію Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень вартості послуги "за подачу й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльній станції, для виконання комерційних операцій, для виконання комерційних операцій, а також робіт, пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням i вивантаженням" вагонів, якi відправлені позивачем за допомогою експедитора у сумі 110 406,24 грн. (з ПДВ).

Рішенням Антимонопольного комітету України від 06.08.2020 № 470-р за результатами розгляду справи №130-26.13/102-19, визнано, що АТ "Укрзалізниця" протягом 2018 року - 31 березня 2020 року займало монопольне становище на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України із часткою 100 %; визнано, що дії АТ "Укрзалізниця", які полягають у визначенні малодіяльних вантажних станцій і запровадженні послуги "Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням" та встановленні її вартості, порушенням, передбаченим частиною першою статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України, що призвело до ущемлення інтересів суб`єктів господарювання (споживачів послуг Залізниці), яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку; зобов`язано АТ "Укрзалізниця" припинити порушення, зазначене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення; за порушення, зазначене в пункті 2 рішення, на АТ "Укрзалізниця" накладено штраф у розмірі 18 282 400,00 грн.

Не погодившись із рішенням Антимонопольного комітету України №470-р, АТ "Укрзалізниця" частково оскаржило його до Господарського суду міста Києва. Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 у справі №910/15766/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 та постановою Верховного Суду від 12.10.2021, в позові відмовлено.

Позивач зазначає, що судами під час розгляду справи № 910/15766/20, зокрема, встановлено, що дії перевізника (Залізниці) створюють для суб`єктів господарювання, які уклали відповідні типові договори й користуються послугами Залізниці з перевезення вантажів, різні умови, оскільки суб`єкти господарювання, які здійснюють приймання/відправлення вантажів зі станцій, які визначені малодіяльними, змушені укладати додаткові угоди до договорів та сплачувати різну вартість за фактично одну послугу приймання/відправлення вантажів. Суб`єкти господарювання, які використовують малодіяльні станції, також сплачують різну вартість послуги залежно від відстані такої станції до найближчої немалодіяльної. Суб`єкти господарювання, які мають можливість сформувати маршрутну відправку, не сплачують вартість послуги, на відміну від тих, які не мають такої можливості.

Звертаючись із позовом у даній справі, Приватне підприємство «Ульяновське» посилалось на те, що підприємство є кінцевим споживачем послуги АТ "Укрзалізниця" з перевезення вантажів і саме на неї покладено обов`язок зі сплати вартості послуг АТ "Укрзалізниця". У свою чергу, експедитор є лише посередником між клієнтом та АТ "Укрзалізниця" при відправленні вантажу залізничним транспортом, тож саме позивач як клієнт унаслідок вчинення АТ "Укрзалізниця" порушення законодавства про захист економічної конкуренції поніс необґрунтовані витрати на оплату послуги "з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням" за встановленої її вартості в розмірі 170,38 грн за 1 вагон/1 кілометр без ПДВ, в загальній сумі 110 406,24 грн (з ПДВ).

Відповідач, у свою чергу, заперечуючи проти позову, у відзиві на позовну заяву зазначив, що до жодної митної декларації не були додані транспортні (перевізні) документи, що свідчить про включення позивачем транспортних витрат до ціни товару за Контрактом. Відповідач зауважив, що позивачем не доведено наявності складу правопорушення, необхідного для настання цивільно-правової відповідальності.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

До складу збитків включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Ураховуючи положення статті 74 ГПК України, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, наслідком такої протиправної поведінки. Натомість відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 20.01.2020 у справі № 902/803/17.

Подібний правовий висновок щодо покладення на позивача обов`язку доведення факту наявності порушення відповідача, наявності та розміру понесених збитків, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками, також викладений у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 916/3211/16.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 27.01.2020 у справі №910/3579/17 зазначив, що для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до частин першої та другої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За положеннями статті 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особи, яким заподіяно шкоду внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть звернутися до господарського суду із заявою про її відшкодування. Шкода, заподіяна порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченими пунктами 1, 2, 5, 10, 12, 18, 19 статті 50 цього Закону, відшкодовується особою, що вчинила порушення, у подвійному розмірі завданої шкоди.

Матеріалами справи підтверджено, що Антимонопольним комітетом України за результатами розгляду справи № 130-26.13/102-19 рішенням від 06.08.2020 № 470-р визнано, що АТ "Укрзалізниця" протягом 2018 року - 31 березня 2020 року займало монопольне становище на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України із часткою 100 відсотків (п. 1 резолютивної частини рішення).

Визнано дії АТ "Укрзалізниця", які полягають у визначенні малодіяльних вантажних станцій і запровадженні послуги "Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням" та встановленні її вартості, порушенням, передбаченим частиною першою статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України, що призвело до ущемлення інтересів суб`єктів господарювання (споживачів послуг АТ "Укрзалізниця"), яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку (п. 2 резолютивної частини рішення).

Зобов`язано АТ "Укрзалізниця" припинити порушення, зазначене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення (п. 3 резолютивної частини рішення).

За результатами оскарження вказаного рішення Антимонопольного комітету України № 470-р рішенням Господарського суду міста суду у справі № 910/15766/20 від 27.01.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 та постановою Верховного Суду від 12.10.2021, в позові відмовлено.

Судами під час розгляду справи № 910/15766/20 встановлено, зокрема, що дії перевізника (Залізниці) створюють для суб`єктів господарювання, які уклали відповідні типові договори й користуються послугами Залізниці з перевезення вантажів, різні умови, оскільки суб`єкти господарювання, які здійснюють приймання/відправлення вантажів зі станцій, які визначені малодіяльними, змушені укладати додаткові угоди до договорів та сплачувати різну вартість за фактично одну послугу приймання/відправлення вантажів. Суб`єкти господарювання, які використовують малодіяльні станції, також сплачують різну вартість послуги залежно від відстані такої станції до найближчої немалодіяльної. Суб`єкти господарювання, які мають можливість сформувати маршрутну відправку, не сплачують вартість послуги, на відміну від тих, які не мають такої можливості. Судами також встановлено, що: Залізниця протягом 2018 року - 31 березня 2020 року займала монопольне становище на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України із часткою 100 відсотків; дії Залізниці щодо визнання малодіяльних вантажних станцій і запровадження послуги "Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням" та встановлення її вартості призводять до ущемлення інтересів суб`єктів господарювання, яке було б неможливим за умови існування конкуренції на ринку.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням зазначеного вище, рішенням у справі № 910/15766/20 було встановлено вину та протиправну поведінку відповідача, а тому такі обставини в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

За таких обставин, доведеною є вина та протиправна поведінка АТ "Укрзалізниця", яка полягає у зловживанні монопольним становищем визначенні малодіяльних вантажних станцій і запровадження послуги "Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням", що встановлено рішенням Антимонопольного комітету України № 470-р від 06.08.2020 у справі № 130-26.13/102-19.

Судом враховано, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами обставин, які б спростовували вину та протиправну поведінку АТ "Укрзалізниця" у визначенні малодіяльних вантажних станцій і запровадженні послуги "Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням".

У частині наявності шкоди, яка, за доводами позивача, полягає у безпідставному справленні з позивача 110 406,24 грн плати за подачу й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням, судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що відповідно до залізничних накладних № 44211381, 44201986, 44190536, 44183325, 44177251, 44140283, 44130573, 44116267 протягом березня-квітня 2019 року Приватним підприємством «Ульяновське» із станції Богодухов Південної залізниці відправлялись вагони з вантажем кукурудзою.

Згідно з актами наданих послуг № 152 від 28.03.2019 р., № 155 від 29.03.2019р., № 239 від 31.03.2019 р., № 28 від 10.04.2019 р. вартість послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням, становить 110 406,24 грн.

На підставі рахунків експедитора ТОВ "ТЕП "Вертикаль" № 737 від 26.03.2019 р., № 747 від 27.03.2019 р., № 755 від 28.03.2019 р., № 775 від 01.04.2019 р., № 819 від 03.04.2019 р. позивачем сплачено за вказані транспортно-експедиторські послуги з відправлення вагонів по станції Богодухів, що підтверджується банківським реєстром та платіжними інструкціями позивача.

Відповідно до переліків №20190327 від 27.03.2019 р., № 20190328 від 28.03.2019 р., № 20190329 від 29.03.2019 р., № 20190330 від 30.03.2019 р., № 20190403 від 03.04.2019 р., № 20190404 від 04.04.2019 р., № 20190405 від 05.04.2019 р., № 20190406 від 06.04.2019 р. філії Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень АТ "Укрзалізниця" проведено списання з рахунку експедитора зі спеціальним режимом використання через філію Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень вартості послуги "за подачу й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльній станції, для виконання комерційних операцій, для виконання комерційних операцій, а також робіт, пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням i вивантаженням" вагонів, якi відправлені позивачем за допомогою експедитора у сумі 110 406,24 грн з ПДВ.

Також, судом враховано, що сума коштів, яку отримав відповідач від експедитора за послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції Богодухів, вартість яких було покладено на позивача, відображено в накопичувальних картках станції Богодухів № 27030087, № 27030088, № 28030090, № 29030092, № 29030093, № 29030094, № 29030095, № 30030096, № 03040105, № 03040109, № 04040111, № 04040113, № 05040119, № 06040124.

З врахуванням зазначеного вище, судом обґрунтовано встановлено, що послуги АТ "Укрзалізниця" за подачу й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльній станції, для виконання комерційних операцій, для виконання комерційних операцій, а також робіт, пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням i вивантаженням, у сумі 110 406,24 грн з ПДВ через ТОВ "ТЕП "Вертикаль" були оплачені позивачем, який є кінцевим споживачем зазначених послуг відповідача.

У частині посилання відповідача, що до жодної митної декларації не були додані транспортні (перевізні) документи, що свідчить про включення позивачем транспортних витрат до ціни товару за Контрактом (митної вартості), відповідно до системного тлумачення статті 53 МК України та міжнародних правил Інкотермс 2010 (термін СРТ), судом встановлено, що згідно з наявними в матеріалах справи митними деклараціями покупцем товару є Толдер Девелопмент Інк.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до умов контракту №U-TD/18-1 від 21.02.2018, укладеного між Толдер Девелопмент Інк. та позивачем, останній зобов`язався поставити, а Толдер Девелопмент Інк. прийняти товар та оплатити вартість прийнятого товару, а саме: кукурудзу 3-го класу, не ГМО; походження Україна; рік врожаю 2018; упаковка насипом.

Згідно з п. 10.1 та 10.2 Контракту місце поставки на вибір покупця згідно з додатковими інструкціями покупця: ДП "Морський торговельний порт "Южний"; ДП "Одеський морський торговельний порт; ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ"; ТОВ "ІЗТ" м. Чорноморськ.

Базис поставки за Контрактом: доставка оплачена до (СРТ) місця поставки відповідно до правил Інкотермс 2010.

Відповідно до міжнародних правил Інкотермс 2010 термін СРТ (Carriage Paid То) (... named place of destination), або Фрахт/перевезення оплачені до (...назва місця призначення) означає, що продавець доставить товар названому ним перевізнику. Продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення.

Отже, умови СРТ виключають включення вартості доставки товару до місця призначення до вартості товару. Це додаткові витрати продавця.

Наведене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеного в постановах від 25.05.2023 у справі № 910/17196/21 та від 27.02.2025 у справі № 910/386/22.

З огляду на викладене, наявні усі елементи складу цивільного правопорушення.

З урахуванням того, що позивачем понесено витрати у сумі 110 406,24 грн за спірну послугу, встановлення вартості якої відповідно до рішення Антимонопольного комітету України № 470-р від 06.08.2020 у справі № 130-26.13/102-19 є порушенням, передбаченим частиною першою статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", судом першої інстанції обґрунтовано встановлено факт наявності шкоди, що знаходиться у прямій причинно-наслідковій залежності від протиправної поведінки відповідача, яка відповідно до ст. 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підлягає відшкодуванню в подвійному розмірі, а саме у сумі 220 812,48 грн.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного підприємства «Ульяновське» задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вулиця Єжи Гедройця, будинок 5, ) на користь Приватного акціонерного підприємства «Ульяновське» (62113, Богодухівський р-н, Харківська обл., селище Улянівка, площа Марії Буркун, будинок, 1, ) шкоду у сумі 220 812 (двісті двадцять тисяч вісімсот дванадцять) грн. 48 коп. та 2 649 (дві тисячі шістсот сорок дев`ять) грн. 75 коп. - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна