ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

22.12.2025м. ДніпроСправа № 904/3201/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Юзіков С.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СТО "Респект" від 18.12.2025 про вжиття заходів забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТО "РЕСПЕКТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "ФАВОРИТ АВТО ДНІПРО"

про повернення безпідставно набутого майна (коштів)

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

.Г.

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 824 900,00 грн. - безпідставно отриманих грошових коштів.

Ухвалою від 13.10.2025 у даній справі зупинено провадження у справі та призначено комплексну судову експертизу, проведення якої доручено спеціалістам Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС, до якого направлено матеріали справи №904/3201/25.

Від Позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить суд:

вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно (рухоме та нерухоме) та грошові кошти, що належать ТОВ "Транспортна компанія "Фаворит Авто Дніпро" (49033, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Краснопільська, будинок 23; ), які знаходяться на всіх рахунках Відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, у межах суми позову - 824 900,00 грн. коп.

Заява обґрунтована тим, що накладення арешту на майно (рухоме та нерухоме) та на грошові кошти Відповідача є для Позивача додатковою гарантією того, що не зважаючи на довготривалий розгляд справи (з урахуванням апеляційного оскарження ухвали та проведення експертизи, подальше апеляційне оскарження судових рішень) рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/3201/25 буде реально виконане та Позивач отримає задоволення своїх вимог. Крім того, в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа № 904/6159/25 за позовом ТОВ "Транспортна компанія "Фаворит Авто Дніпро" до ТОВ "Віва Еліт" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у загальному розмірі 1 033 840,10 грн. До зазначеної позовної зави долучені договори купівлі-продажу транспортних засобів між ТОВ "Транспортна компанія "Фаворит Авто Дніпро"(продавець) та ТОВ "РУХТРАНСЛОГИСТИК" (покупець), згідно з якими ТОВ "РУХТРАНСЛОГИСТИК" придбало транспортні засоби у Відповідача, де вартість 1 авто в середньому 10 000,00 грн, що суперечить ринкової вартості. Зазначені дії свідчать про вивід активів Відповідачем за не ринковими цінами, що свідчить про цілеспрямовані дії щодо переведення активів на іншу юридичну особу, що в подальшому може утруднити чи унеможливити виконання судового рішення в справі № 904/3201/25.

Відтак, Позивач наполягає на наявності підстав для вжиття судом заходів забезпечення позову, оскільки грошові кошти на рахунках Відповідача, на момент виконання рішення суду можуть бути взагалі відсутні або їх суми буде не достатньо для задоволення вимог на значну суму стягнення в розмірі 824 900,00 грн. у зв`язку зі значним проміжком часу між датою звернення до суду першої інстанції (16.06.2025р.) та призначеного апеляційного розгляду скаргу на ухвалу від 13.10.2025 у суді апеляційної інстанції 22.01.2026р.

Щодо накладення арешту в межах суми позову на всі відкриті в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах рахунки та майно (рухоме та нерухоме), що належать Відповідачеві, суд виходить з того, що відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливих порушень майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Пунктами 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема:

- накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 137 ГПК України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Співмірність передбачає врахування господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів Позивача від можливих недобросовісних дій Відповідачів з тим, щоб забезпечити Позивачеві реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь Позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" (рішення від 19.03.1997) зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав Позивача, у випадку задоволення позову, та виконання ухваленого судового рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача у випадку задоволення позову та виконання ухваленого рішення.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Предметом позову у даній справі є вимога майнового характеру про стягнення з Відповідача грошових коштів у розмірі 824 900,00 грн. безпідставно отриманих грошових коштів, які Позивач перерахував Відповідачеві, однак, за даними Позивача, Відповідач на вимогу Позивача зазначені кошти не повернув.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі за позовом Позивача про стягнення 824 900,00 грн., у випадку задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме Відповідач необхідну суму грошових коштів, тому, на думку суду, застосування заходу забезпечення позову, безпосередньо пов`язане із предметом позову.

Адекватність такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти та майно (рухоме та нерухоме) Відповідача у межах майнової вимоги полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

За таких обставин, суд вважає, що заходи забезпечення позову в частині накладення арешту на рахунки та майно, які просить вжити Позивач, відповідають вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

Суд бере до уваги, що можливість Відповідача у будь-який момент розпорядитися наявними на його рахунках грошовими коштами, майном, є беззаперечною, а тому таке розпорядження в майбутньому може утруднити виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь Позивача.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 за вказаних умов вимога про надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами Відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для Позивача додатковою гарантією того, що рішення суду, у випадку задоволення позову, буде реально виконане та Позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову, у справі про стягнення грошових коштів Боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із Позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно Боржника.

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх. Накладення арешту на майно не завдає шкоди та збитків відповідачеві, не позбавляє його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 03.12.2021 у справі № 910/4777/21.

У разі наявності у відповідача нерухомого майна, але за неможливості встановлення достатності чи недостатності його вартості, накладення арешту на грошові кошти та рухоме майно відповідача забезпечить у майбутньому (у випадку задоволення позову) задоволення суми позовних вимог у повному обсязі або її різниці, у випадку недостатньої вартості арештованого нерухомого майна (постанова Верховного Суду від 29.02.2024 у справі № 902/611/22).

Накладення арешту на майно та грошові кошти в межах суми заявлених позовних вимог не створює подвійного забезпечення позову і дисбалансу інтересів сторін (постанова Верховного Суду від 06.08.2025 у справі № 759/22148/24).

При цьому, під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/15328/23, від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Також, суд бере до уваги, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті, з метою зупинення можливого вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

З огляду на викладені в заяві обставини, враховуючи предмет позову у справі та визначені ч. 1 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, суд вважає, що заява про вжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на рахунки та майно (рухоме та нерухоме) Відповідача підлягає задоволенню.

У даному випадку, суд не вбачає підстав для застосовування зустрічного забезпечення з огляду на те, що відповідні заходи не призведуть до негативних наслідків для Відповідача чи інших осіб.

Керуючись ст. 73, 74, 136 - 144, 232 - 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СТО "Респект" про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на майно (рухоме та нерухоме) та грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Фаворит Авто Дніпро" (49033, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Краснопільська, будинок 23; ), які знаходяться на всіх рахунках Відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, в межах суми позову 824 900,00 грн. (вісімсот двадцять чотири тисячі дев`ятсот гривень нуль копійок).

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "СТО "РЕСПЕКТ" (49051, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Каштанова, будинок 16, код 43209602)

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Фаворит Авто Дніпро" (49033, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Краснопільська, будинок 23; код 43837761)

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановляння 22.12.2025.

Ухвала є виконавчим документом і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - до 23.12.2028.

Відповідно до частини 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 Господарського процесуального кодексу України в строк та порядку, встановленому статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.Г. Юзіков