ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4318/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом: Селянського (фермерського) господарства Надія (вул. Л.Українки, 1, с. Зарубинці, Монастирищенський р-н, Черкаська обл., 19121)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Юг-Транспорт ЛТД (вул. Чорноморського козацтва, 115, офіс 409, м. Одеса, 65003)

про стягнення 657597,22 грн

УСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство Надія звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Юг-Транспорт ЛТД, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 657597,22 грн, з яких: сума основної заборгованості складає 510177,03 грн.; пеня в сумі 67706,78 грн.; інфляційні втрати в сумі 61221,24 грн.; 3% річних в сумі 18492,17 грн.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки від 15.07.2024 № 2/15/07/2024-Ю в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості поставленого позивачем товару.

Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.10.2025 позовну заяву Селянського (фермерського) господарства Надія було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4318/25; постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи

15.07.2024 між Селянським (фермерським) господарством Надія (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Юг-Транспорт ЛТД (далі - покупець) був укладений договір поставки № 2/15/07/2024-Ю (а.с. 6-9, т.1; далі договір), згідно з п. 1.1. якого в порядку та на умовах договору постачальник зобов`язався поставити і передати у власність, а покупець прийняти і оплатити насіння ріпаку (далі товар) на умовах DAP (доставлено до місця призначення) ТОВ «Новотех-термінал», м. Одеса, площа Митна, 1 та/або для відвантаження по прямому варіанту згідно з правилами «Інкотермс» у редакції 2020 року.

Відповідно до п. 2.1. договору загальна кількість товару, що підлягає поставці, за вагою нетто повинна складати 75 тонн +/- 10% в опціоні покупця. Вказана кількість може бути змінена за взаємною згодою сторін, оформленою додатковою угодою до цього договору.

Згідно з п. 3.1., 3.2. договору ціна за одиницю товару, який постачається згідно з цим договором, становить 20043,86 грн за одну метричну тонну, крім того ПДВ 2806,14 грн, ціна за одиницю товару, включаючи ПДВ 14%, становить 22850,00 грн. Загальна вартість товару, що поставляється за цим договором включаючи ПДВ 14%, становить 1713750,00 грн +/- 10%.

Пунктом 4.2. договору визначено, що поставка товару постачальником підтверджується наступними документами: а) рахунок-фактура постачальника на загальну кількість товару, що поставляється; б) видаткова (видаткові) накладна (накладні) на кількість товару, що поставляється за даним договором; в) податкова накладна, оформлена відповідно до ст. 201 ПК України; г) квитанція № 1 про внесення податкової накладної в Єдиний реєстр податкових накладних.

Відповідно до п. 4.4., 4.5. договору відповідальність за товар, право власності на товар та всі ризики, пов`язані з його втратою або пошкодженням, а також всі витрати за зберігання товару переходять від постачальника до покупця в дату виконання постачальником своїх зобов`язань з поставки товару, передбачених цим договором. Постачальник вважається таким, що здійснив свої зобов`язання з поставки товару, з дати приймання товару в пункті призначення. Датою поставки товару покупцю вважається дата приймання товару в пункті призначення, вказана у видатковій накладній, підписаній уповноваженими представниками обох сторін договору.

Згідно з п. 5.1. договору оплата товару здійснюється покупцем на підставі рахунку постачальника за кожну окрему партію у наступному порядку: 86% (вісімдесят шість) відсотків вартості всієї партії товару сплачуються покупцем протягом 3-х (трьох) банківських днів після фактичного отримання всієї партії товару покупцем в місці поставки, отримання реєстру вивантаження на підставі виставленого рахунку та завірених копій документів, вказаних в п.8.4.договору; 14% (чотирнадцять) відсотків вартості всієї партії товару сплачуються покупцем у продовж 3 (трьох) банківських днів від дати реєстрації податкової накладної, складеної та зареєстрованої постачальником в ЄРПН, відповідно до вимог ст. 187 та ст.201 Податкового кодексу України, після відвантаження всієї кількості товару у вантажний транспорт та за умови отримання від постачальника оригіналів документів, зазначених у п.4.2., а також документів, що підтверджують якість товару згідно п. 2.3.-2.5. цього договору.

За умовами п. 6.5. договору у разі несвоєчасної сплати за товар постачальник має право вимагати від покупця сплату пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення, яка діє на дату такого прострочення.

Відповідно до п. 8.1. договору останній вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими на те представниками сторін і діє до виконання кожною із сторін прийнятих на себе зобов`язань да даним договором.

На підставі договору позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар за наступними видатковими накладними: від 21.07.2024 № 12 у кількості 52,54 тонн на суму 1200539,02 грн (а.с. 10, т.1); від 24.07.2024 № 15 у кількості 26,68 тонн на суму 609638,01 грн (а.с. 11, т.1). Всього поставлено товар на суму 1810177,03 грн.

За результатом проведеної господарської операції позивачем було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладі (а.с. 14-17, 47-48, т.1). Так, з наявних у справі доказів вбачається, що податкова накладна щодо поставки товару за видатковою накладною на суму 1200539,02 грн була зареєстрована в Реєстрі 18.08.2024, а щодо поставки товару на суму 609638,01 грн 16.08.2024.

За отриманий товар відповідач розрахувався частково, сплативши позивачу грошові кошти у загальному розмірі 1300000,00 грн, що підтверджується наявними у справі платіжними інструкціями від 15.08.2024 № 21 на суму 1000000,00 грн та від 13.08.2024 № 1227 на суму 300000,00 грн (а.с.12-13, т.1).

Інших доказів на підтвердження здійснення відповідачем оплати товару матеріали справи не містять, у зв`язку з чим судом встановлено, що станом на даний час заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки від 15.07.2024 № 2/15/07/2024-Ю становить 510177,03 грн, що підтверджується матеріалами справи, поясненнями позивача та не спростовано відповідачем.

У зв`язку з тим, що відповідач не сплатив позивачу всієї суми отриманого товару, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Так, у позовній заяві позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача основний борг в сумі 510177,03 грн, пеню в сумі 67706,78 грн, інфляційні витрати в сумі 61221,24 грн та 3% річних в сумі 18492,17 грн. У позові позивач спірні суми нарахував на суму боргу 510177,03 грн, яка фактично позивачем рахується за накладною від 24.07.2024 № 15, в межах наступного періоду: пеня за період з 30.07.2024 по 29.01.2025; інфляційні втрати в межах періоду серпень 2024 року вересень 2025 року включно; 3% річних з 30.07.2024 по 13.10.2025.

Далі, 25.12.2025 позивачем було подано суду письмові пояснення, в яких останній вказав, що ним були допущені помилки при здійсненні розрахунку, які зумовлені тим, що позивач не врахував положення п. 5.1. договору, яким передбачено відстрочення сплати платежу 14% вартості товару до реєстрації податкових накладних по відповідній поставці. З урахуванням вказаного позивач виклав новий розрахунок у письмових поясненнях, зазначивши, зокрема, що строк для здійснення оплати 14% товару за накладною від 24.07.2024 № 15 настав 22.08.2024, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь основний борг в сумі 510177,03 грн, пеню в сумі 67078,62 грн, інфляційні втрати в сумі 61221,24 грн та 3% річних в сумі 18461,62 грн.

Водночас, вказана заява була подана позивачем з порушенням строків, визначених ст. 46 ГПК України, а тому суд розглядає позовні вимоги Селянського (фермерського) господарства Надія в редакції позовної заяви.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ст. 175 ГК України (тут і далі в редакції, чинній на час укладення договору та виникнення спірних правовідносин) майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності зі статтею 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

За змістом статті 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі невиконання продавцем обов`язку щодо передання товару, проданого в кредит, застосовуються положення статті 665 цього Кодексу. Якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем. З моменту передання товару, проданого в кредит, і до його оплати продавцю належить право застави на цей товар.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Вказане цілком кореспондується з положеннями статті 193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено можливість настання правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За змістом п. 201.10. ст. 201 ПК України підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем. Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Частиною 3 статті 13 ГПК України визначено, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Позиція суду

Як встановлено судом, між сторонами у справі на підставі договору поставки від 15.07.2024 № 2/15/07/2024-Ю виникли договірні відносини, за якими позивач зобов`язався поставляти відповідачу товар, а відповідач, у свою чергу, приймати поставлений товар та сплатити його вартість у строки, визначені договором.

Так, матеріалами справи та поясненнями позивача, які не спростовані відповідачем, підтверджується, що станом на час вирішення спору судом, за відповідачем рахується заборгованість по договору в сумі 510177,03 грн, а отже позов позивача в цій частині вимог слід задовольнити.

Водночас, у зв`язку з тим, що бездіяльність відповідача, яка полягає у несплаті вартості всього отриманого товару, суперечить вищевказаним нормам права та договору, позивачем правомірно нараховані та заявлені до стягнення з відповідача пеня, інфляційні втрати та 3% річних. Разом з цим, при перевірці наведеного позивачем у позовній заяві розрахунку, судом встановлено його часткову невірність, яка полягає у наступному.

Так, умовами п. 5.1. договору передбачено, що 86% відсотків вартості всієї партії товару сплачуються покупцем протягом 3-х банківських днів після фактичного отримання всієї партії товару покупцем в місці поставки, отримання реєстру вивантаження на підставі виставленого рахунку та завірених копій документів, вказаних в п.8.4.договору, а 14% відсотків вартості всієї партії товару сплачуються покупцем у продовж 3 банківських днів від дати реєстрації податкової накладної, складеної та зареєстрованої постачальником в ЄРПН.

Як встановлено судом, товар за договором поставлявся за двома видатковими накладними: від 21.07.2024 № 12 на суму 1200539,02 грн та від 24.07.2024 № 15 на суму 609638,01 грн, а вартість всієї партії товару становить 1810177,03 грн. Отже, з урахуванням умов договору, відповідач 86% відсотків отриманої всієї партії товару за договором в сумі 1556752,25 грн мав сплати до 29.07.2024. В цей же час, відповідач сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 1300000,00 грн, з яких 300000,00 грн сплачено 13.08.2024, а 1000000,00 грн 15.08.2024. Отже, прострочення відповідача щодо оплати 86% вартості товару мало місце у наступному періоді: з 30.07.2024 по 12.08.2024 на суму 1256752,25 грн; з 13.08.2024 на суму 256752,25 грн. Прострочення сплати відповідачем 14% вартості товару, з урахуванням дати реєстрації податкових накладних, має місце з 22.08.2024 на суму 253424,78 грн.

Оскільки при ухвалені рішенні суд не може виходити за межі позовних вимог позивача, суд вважає необхідним зробити власний розрахунок спірних сум в межах визначених позивачем періоду та сум, а також з урахуванням вищевказаних положень договору, а саме:

- пеню за період з 30.07.2024 по 12.08.2024 на суму 510177,03 грн; з 13.08.2024 по 21.08.2024 на суму 256752,25 грн; з 22.08.2024 по 29.01.2025 на суму 510177,03 грн;

- інфляційні втрати за період серпень 2024 року на суму 256752,25 грн (сума боргу, яка існувала протягом всього місяця); за період з вересня 2024 року по вересень 2025 року на суму 510177,03 грн;

- 3% річних за період з 30.07.2024 по 12.08.2024 на суму 510177,03 грн; з 13.08.2024 по 21.08.2024 на суму 256752,25 грн; з 22.08.2024 по 13.10.2025 на суму 510177,03 грн.

За результатом здійсненого розрахунку судом встановлено, що вірними сумами нарахувань у спірних правовідносинах сторін є: пеня в сумі 65929,83 грн; інфляційні втрати в сумі 70679,33 грн; 3% річних в сумі 18287,46 грн. Водночас, з урахуванням положень ч. 2 ст. 237 ГПК України, інфляційні втрати підлягають стягненню з відповідача в межах заявлених позивачем вимог, а саме в розмірі 61221,24 грн.

За вищевикладених обставин, позовні вимоги Селянського (фермерського) господарства Надія до Товариства з обмеженою відповідальністю Юг-Транспорт ЛТД слід задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 510177,03 грн, пеню в сумі 65929,83 грн, інфляційні втрати в сумі 61221,24 грн та 3% річних в сумі 18287,46 грн.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги вищезазначене, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 7867,39 грн.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Юг-Транспорт ЛТД (вул. Чорноморського козацтва, 115, офіс 409, м. Одеса, 65003, ) на користь Селянського (фермерського) господарства Надія (вул. Л.Українки, 1, с. Зарубинці, Монастирищенський р-н, Черкаська обл., 19121, ) борг в сумі 510177 грн 03 коп, пеню в сумі 65929 грн 83 коп, інфляційні втрати в сумі 61221 грн 24 коп, 3% річних в сумі 18287 грн 46 коп та судовий збір в сумі 7867 грн 39 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 26 грудня 2025 р.

Суддя Д.О. Бездоля