ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 рокум. ОдесаСправа № 915/801/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Шаповал А.В.

представники сторін у справі у судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу: Корпорації «Об`єднання підприємств «Марс»

на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2025, суддя суду першої інстанції Олейняш Е.М., м. Миколаїв, повний текст рішення складено та підписано 06.10.2025

по справі №915/801/25

за позовом: Корпорації «Об`єднання підприємств «Марс»,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський бронетанковий завод»

про стягнення коштів в сумі 405 561,63 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

До Господарського суду Миколаївської області звернулась Корпорація «Об`єднання підприємств «Марс» з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський бронетанковий завод» заборгованість у сумі 405 561, 63 грн.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 12.09.2025 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський бронетанковий завод» на користь Корпорації «Об`єднання підприємств «Марс»:

- 25 764,69 грн інфляційних втрат;

- 5 862,76 грн 3 % річних;

- 379,53 грн - витрат по сплаті судового збору.

19.09.2025 до Господарського суду Миколаївської області від представника позивача адвоката Зінкевича Д.В. надійшла заява (вх. № 13313/25 від 19.09.2025), в якій заявник просить суд винести додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський бронетанковий завод» на користь Корпорація «Об`єднання підприємств «Марс» судові витрати у сумі 31 000, 00 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Додатковим рішенням Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2025 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський бронетанковий завод» на користь Корпорації «Об`єднання підприємств «Марс» 2 418,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи є витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 31 000, 00 грн, однак у зв`язку з частковим задоволенням позову слід відшкодувати позивачу з відповідача витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 2 418, 00 грн.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Корпорації «Об`єднання підприємств «Марс» на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2025 по справі №915/801/25.

Апелянт вказує, що Господарським судом Миколаївської області по справі № 915/801/25 не вірно здійснено розрахунок суми щодо сплати правничої допомоги, оскільки позовна заява була належним чином обґрунтована, було належним чином надано правничу допомогу, що призвело в процесі до самостійної сплати боргу, а по факту суд лише відмовив в сумі 54 902,18 гривень - подвійна облікова ставка НБУ. Відповідач здійснив оплату основного боргу після реєстрації позовної заяви в суді першої інстанції.

Апелянт вказав, що після подачі позовної заяви Відповідач сплатив самостійно Позивачу основну суму заборгованості, у зв`язку з чим у Позивача зменшилася правнича допомога з суми 40 000,00 гривень до 31 000,00 гривень, а тому сума правничої допомоги у сумі 31 000,00 гривень підлягає задоволенню в повному обсязі.

Позивач також вказав, що Відповідач будь-якого клопотання про заперечення розрахунку суми правничої допомоги не подавав до суду, а суд не вправі самостійно зменшувати розмір правничої допомоги.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить Додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2025 року по справі 915/801/25 - скасувати в частині відмови та ухвалити нове рішення, яким стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський бронетанковий завод», на користь позивача Корпорації «Об`єднання підприємств «Марс» 28 582,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський бронетанковий завод» надійшов відзив на апеляційну скаргу Корпорації «Об`єднання підприємств «Марс» на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2025 по справі №915/801/25.

Відповідач вказує, що він сплатив Позивачу основну заборгованість в розмірі 319 032,00 грн. 22.05.2025, тобто до відкриття провадження у справі.

На думку відповідача, помилковим є посилання позивача на те, що після добровільної сплати Відповідачем основної заборгованості зменшились позовні вимоги, а тому, визначення розміру витрат на правову допомогу має визначитись від розміру позовних вимог за вирахуванням оплати, здійсненої Відповідачем. Однак, законодавством без будь-яких виключень визначено, що витрати, зокрема, на правничу допомогу у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідач вказує, що Позивачем при розгляді справи у Господарському суді Миколаївської області не заявлялось щодо зменшення розміру позовних вимог та судом справа розглядалась виходячи з заявлених позовних вимог в розмірі 405 561,63 грн. Отже, часткове задоволення позову відбувалось виходячи з суми позову 405 561,63 грн.

Відповідач вказує, що визначення суми витрат на правничу допомогу в розмірі 2418 грн. правомірне, виходячи з пропорційності задоволених позовних вимог в розмірі 32006,58 грн.

Керуючись викладеним вище, відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2025 по справі 915/801/25 залишити без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №915/801/25 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді Поліщук Л.В., Таран С.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2025.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №915/801/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.10.2025 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Корпорації «Об`єднання підприємств «Марс» на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2025 по справі №915/801/25 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Миколаївської області невідкладно надіслати матеріали справи №915/801/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №915/801/25.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Корпорації «Об`єднання підприємств «Марс» на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2025 по справі №915/801/25; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 20.11.2025; призначено справу №915/801/25 до розгляду на 04.12.2025 о 11:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

04.12.2025 судове засідання по даній справі не відбулося у зв`язку з технічною несправністю сервісу відеоконференцзв`язку, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2025 призначено справу №915/801/25 до розгляду на 23.12.2025 о 14:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів; вирішено забезпечити участь представника Корпорації «Об`єднання підприємств «Марс» адвоката Зінкевича Дмитра Валерійовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у судовому засіданні по справі №915/801/25 призначеному на 23.12.2025 об 14:00, в режимі відеоконференції відповідно до положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та здійснити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку; попереджено учасників справи, що відповідно до частини п`ятої статті 197 Господарського процесуального кодексу України, приписів пункту 46 розділу 3 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

23.12.2025 представники учасників справи у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2025, якою призначено справу №915/801/25 до розгляду на 23.12.2025 о 14:00, була отримана в електронному кабінеті позивачем - 04.12.2025, відповідачем - 04.12.2025.

Крім того, засобами телефонного зв`язку представник апелянта повідомив секретаря судового засідання про те, що він не має технічної змоги прийняти участь у судовому засіданні у зв`язку з відсутністю електричної енергії.

В той же час, представник апелянта адвокат Зінкевич Д.В. був повідомлений ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2025 про те, що відповідно до частини п`ятої статті 197 Господарського процесуального кодексу України, приписів пункту 46 розділу 3 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Таким чином, технічна неможливість адвоката Зінкевич Д.В. прийняти участь у даному судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів не має перешкоджати розгляду справи у строки, встановлені законом.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 09.10.2025, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Корпорації «Об`єднання підприємств «Марс» на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2025 по справі №915/801/25, до суду не повідомлялося.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Корпорації «Об`єднання підприємств «Марс» на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2025 по справі №915/801/25 по суті, не дивлячись на відсутність представників сторін, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність зазначених представників у даному випадку не повинно заважати здійсненню правосуддя.

Фактичні обставини, встановлені судом.

До Господарського суду Миколаївської області звернулась Корпорація «Об`єднання підприємств «Марс» з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський бронетанковий завод» заборгованість у сумі 405 561, 63 грн, а саме:

- 319 032,00 грн - основного боргу;

- 25 764,69 грн - інфляційних втрат;

- 5 862,76 грн - 3 % річних;

- 54 902,18 грн - подвійної облікової ставки НБУ.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 12.09.2025 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський бронетанковий завод» на користь Корпорації «Об`єднання підприємств «Марс»:

- 25 764,69 грн інфляційних втрат;

- 5 862,76 грн 3 % річних;

- 379,53 грн - витрат по сплаті судового збору.

19.09.2025 до Господарського суду Миколаївської області від представника позивача адвоката Зінкевича Д.В. надійшла заява (вх. № 13313/25 від 19.09.2025), в якій заявник просить суд винести додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський бронетанковий завод» на користь Корпорація «Об`єднання підприємств «Марс» судові витрати у сумі 31 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22.09.2025 прийнято клопотання про ухвалення додаткового рішення до розгляду. Вирішено здійснювати розгляд клопотання без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами.

Відповідачем не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а додаткове рішення не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Витрати позивача на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції підтверджуються останнім наступними доказами:

- договором про надання правничої допомоги № 11-12 від 11.12.2024;

- додатковою угодою № 1 від 06.06.2025 до договору про надання правничої допомоги № 11-12 від 11.12.2024;

- ордером серії АА № 1537743 від 20.05.2025, виданим на підставі договору про надання правничої допомоги № 11-12 від 11.12.2024;

- свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6340/10 від 08.12.2017;

- рахунком на оплату № 15/09 від 15.09.2025 на суму 31 000,00 грн.;

- банківською випискою за період з 17.09.2025 по 21.09.2025 АТ "РайффайзенБанк" на суму 31 000,00 грн.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України Зінкевич Дмитро Валерійович обліковується у Раді адвокатів Київської області.

11.12.2024 між адвокатом Зінкевич Д.В. та Корпорацією "Об`єднання підприємств "Марс" (клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги № 11-12 від 11.12.2024, відповідно до якого адвокат, в порядку та на умовах, визначених договором, надає клієнту правничу допомогу - захищає права та інтереси клієнта в рамках господарського, цивільного, адміністративного провадження, представляє інтереси клієнта (надає правничу допомогу) в органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, судах України, правоохоронних органах тощо, для чого клієнт надає адвокату відповідні повноваження, перераховані у п. 1.2 договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору клієнт зобов`язується сплатити адвокату вартість правничої допомоги (винагороду) протягом 3 (трьох) робочих днів із дня виставлення адвокатом відповідного рахунку. Порядок і строки виставлення рахунку визначені у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 5.1 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін (у разі наявності печаток) та діє до моменту набрання рішенням суду законної сили по справі або інших обставин за домовленістю між сторонами.

06.06.2025 до договору між сторонами укладено додаткову угоду № 1 від 06.06.2025.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди керуючись пунктом 3.1 договору, сторони дійшли взаємної згоди, що адвокат надає клієнту правничу допомогу з веденням від імені та в інтересах клієнта господарську справу за позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський бронетанковий завод» () на користь Корпорація «Об`єднання підприємств Марс» () заборгованості у сумі 405 561,63 (чотириста п`ять тисяч п`ятсот шістдесят одну) гривню 63 копійки, у тому числі, але не виключно:

- Аналіз правової позиції у справі, формування правової позиції Клієнта в межах розгляду даної справи;

- Підготовка та подання до суду заяв по суті справи, заяв з процесуальних питань, пояснень, заперечень;

- Складання будь-яких заяв і клопотань у разі відповідної процесуальної необхідності;

- Вчинення будь-яких інших процесуальних та юридично значимих дій, необхідних для незалежного представництва Клієнта в межах справи № 915/801/25.

А Клієнт зобов`язується, прийняти таку правничу допомогу та оплатити її в порядку, строки і спосіб, визначені договором та цією додатковою угодою.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди винагорода адвоката за надання правничої допомоги, визначеної в п. 1 цієї додаткової угоди, становить суму в розмірі 31 000,00 (тридцять одна тисяча) гривень.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди винагорода визначена в п. 2 цієї додаткової угоди протягом 3 (трьох) робочих днів із дня виставлення адвокатом відповідного рахунку.

Відповідно до п. 4 додаткової угоди ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору про надання правничої допомоги № 11-12 від 11 грудня 2024 року.

Договір з додатковою угодою підписано адвокатом та клієнтом. Доказів визнання недійсним або розірвання договору суду не подано.

15.09.2025 адвокатом Зінкевич Д.В. виставлено позивачу (клієнту) рахунок на оплату № 15/09 від 15.09.2025 на суму 31 000, 00 грн. "Послуги з надання правничої допомоги".

18.09.2025 позивачем (клієнтом) проведено оплату в сумі 31 000, 00 грн. із зазначенням призначення платежу "послуги з надання правничої допомоги згідно рах. № 15/09 від 15.09.2025 без ПДВ", що підтверджується банківською випискою по рахунку за період з 17.09.2025 по 21.09.2025.

Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

В постанові КГС ВС від 06.04.2021 у справі № 922/2056/20 зазначено, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (постанова палати КЦС ВС від 03.05.2018 року по справі № 372/1010/16-ц).

У п. 169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 зазначено, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

За висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 ГПК України) (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2021 по справі № 925/1137/19).

Положеннями процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. 33, 34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19; постанова КГС ВС від 30.06.2022 по справі № 904/7347/21).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанови об`єднаної палати КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19; від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19; додаткова постанова КГС ВС від 01.11.2018 у справі № 911/3650/17; постанова КГС ВС від 26.03.2019 у справі № 904/1798/18).

Верховний Суд звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (п. 6.53 постанови КГС ВС від 06.04.2021 у справі № 922/2056/20).

У даному випадку, матеріалами справи підтверджено понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 31 000, 00 грн.

В свою чергу, відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат, а також не подано суду жодних належних та допустимих доказів у справі в розумінні ст. 76, 77 ГПК України, які б підтверджували неспівмірність витрат та наявність правових підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи є витрати позивача на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції в сумі 31 000, 00 грн.

В той же час, відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач у даному випадку звернувся з позовними вимогами у сумі 405 561,63 грн.

В той же час, позов було задоволено частково та стягнуто на користь позивача грошові кошти у сумі 31 627,45 грн, тобто позов було задоволено на 7,8 %.

Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 129 ГПК України, саме 7,8 % витрат позивача на професійну правничу допомогу мають бути покладені на відповідача, що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 2 418,00 грн (31 000,00 грн х 7,8%) у зв`язку з частковим задоволенням позову слід відшкодувати позивачу з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Колегія суддів не приймає посилання апелянта на те, що відповідач погасив основний борг вже після звернення з позовом у даній справі, з огляду на наступне.

У даному випадку позивач звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом у даній справі 20.05.2025. В даному позові він в тому числі просив стягнути основну заборгованість у сумі 319 032,00 грн.

В той же час, 22.05.2025 відповідач сплатив основну заборгованість у сумі 319 032,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи (див., зокрема постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, постанову Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 30.08.2024 у справі № 916/3006/23).

Верховний Суд зазначає, що поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому необхідно надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Від підстав позову необхідно відрізняти правові підстави позову (правове обґрунтування позову) - правову кваліфікацію обставин, якими позивач обґрунтовує свої позиції (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц).

З урахуванням наведеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання (постанова КГС ВС від 22.10.2024 у справі № 911/2393/23).

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі (п. 4.14, п. 4.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19)).

Вказаної позиції дотримуються суди під час розгляду справ (постанова КГС ВС від 22.10.2024 у справі № 911/2393/23, постанова ЗАГС від 29.03.2023 у справі № 914/394/22).

Оскільки після подання позову у даній справі, але до відкриття провадження у даній справі відповідач сплатив суму коштів в розмірі 319 032,00 грн. (сума основного боргу), то суд першої інстанції у рішенні від 12.09.2025, яким вирішено спір у даній справі по суті, дійшов до висновку, що предмет спору в частині стягнення основного боргу був відсутній до порушення провадження у справі (відкриття провадження у справі), що зумовлює відмову в позові в частині стягнення суми основного боргу.

В той же час, Корпорація «Об`єднання підприємств «Марс» жодним чином не оскаржувала рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.09.2025 по справі №915/801/25, дане рішення набрало законної сили та не було скасовано.

Таким чином, судом першої інстанції при визначенні пропорції розподілу витрат на професійну правничу допомогу було вірно враховано рішення від 12.09.2025, яким в тому числі відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо стягнення основного боргу.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність додаткового рішення, прийнятого судом першої інстанції.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки апеляційного господарського суду.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування додаткового рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2025 по справі №915/801/25, за результатами його апеляційного перегляду, колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржуване додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2025 по справі №915/801/25 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Корпорації «Об`єднання підприємств «Марс» на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2025 по справі №915/801/25 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2025 по справі №915/801/25 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.12.2025.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран