УХВАЛА

15 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 914/1493/24

Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду: Студенець В.І. - головуючий, Бакуліна С.В., Баранець О.М., Вронська Г.О., Губенко Н.М., Кібенко О.Р., Кондратова І.Д., Кролевець О.А., Мамалуй О.О.

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.,

представників учасників справи:

від позивача: Порада С.В.,

від відповідача: Сорока Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлоінвестбуд-ЛВ"

на додаткове рішення Господарського суду Львівської області (суддя Бортник О.Ю.)

від 25.11.2024

та постанову Західного апеляційного господарського суду (головуючий суддя - Якімець Г. Г., судді: Бойко С. М., Бонк Т. Б.)

від 14.05.2025

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлоінвестбуд-ЛВ"

про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

у справі № 914/1493/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлоінвестбуд-ЛВ"

до Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал"

про стягнення 2 460 570 грн 76 коп.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлоінвестбуд-ЛВ" (далі - Позивач, Скаржник) звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал" (далі - Відповідач) заборгованості у сумі 2 460 570 грн 76 коп., обґрунтовуючи позовні вимоги неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань за укладеним між сторонами договором підряду.

2. У позовній заяві Позивач вказав, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір яких у суді першої інстанції становить 10 000 грн 00 коп., та заявив про наявність у нього витрат на правничу допомогу, докази понесення яких будуть надані у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України).

3. Господарський суд Львівської області розглянув спір із врахуванням заяви Позивача про зменшення розміру позовних вимог до 575 638 грн 34 коп., рішенням від 15.10.2024 позов задовольнив частково, стягнувши з Відповідача на користь Позивача 568 849 грн 90 коп., 8 532 грн 75 коп. судового збору; та відмовивши в задоволенні решти вимог.

4. 21.10.2024 Позивач звернувся до Господарського суду Львівської області із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Відповідача 12 135 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, надавши суду на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу: 1) копію договору про надання правової допомоги від 12.05.2019, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Греца і Партнери" та Позивачем, 2) копію додаткової угоди від 01.08.2023 № 3; 3) копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АО №1131855 від 18.06.2024 адвокатом Митровкою Ярославом Васильовичем, 4) копію детального опису робіт (послуг) від 21.10.2024 на суму 12 135 грн, 5) копії рахунків на відповідні суми, 6) копії актів виконаних робіт та копії платіжних інструкцій.

5. При цьому згідно з детальним описом робіт (послуг) Позивач заявив у складі витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції також витрати та підготовку та подання до суду заяви про участь в судових засіданнях у цій справі в режимі відеоконференції поза межами суду.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

6. Господарський суд Львівської області додатковим рішенням від 25.11.2024 частково задовольнив заяву Позивача та стягнув з Відповідача 4 955 грн 39 коп. витрат на професійну правничу допомогу, відмовивши у задоволенні решти вимог заяви, мотивувавши таке рішення:

- зменшенням позовних вимог до 575 638 грн 34 коп., з яких рішенням суду задоволено до стягнення 568 849 грн 90 коп.,

- відсутністю в матеріалах справи та ненаданням Позивачем доказів на підтвердження надання належно уповноваженим правником, адвокатом послуг Позивачу з підготовки позовної заяви у справі, зі здійснення обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, а також послуги з коригування заяви та обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, станом на 27.05.2024;

- обов`язком саме Позивача нести витрати на професійну правничу допомогу, які були спричинені надмірним зволіканням керівника Позивача з направленням позову до суду, що зумовило необхідність перерахунку ціни позову та коригування позовної заяви;

- відхиленням витрат Позивача, що стосуються подання до суду через електронний кабінет заяви про відеоконференцію, як таких, що не є наданням професійної правничої допомоги у справі;

7. В апеляційному суді справа в частині витрат на професійну правничу допомогу переглядалась неодноразово.

8. Верховний Суд постановою від 12.03.2025 скасував постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 (якою було скасовано додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 25.11.2024 та в задоволенні заяви Позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено), а справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

9. За наслідками нового розгляду справи Західний апеляційний господарський суд постановою від 14.05.2025 залишив без змін додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 25.11.2024 про часткове задоволення заяви Позивача та стягнення з Відповідача 4 955 грн 39 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

10. Мотивуючи це рішення, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, відзначивши, зокрема: часткове задоволення позову, відсутність обставин виникнення спору внаслідок неправильних дій Відповідача, рівень складності справи, надані адвокатом послуги, ураховуючи критерії розумності, справедливості та реальності судових витрат, а в частині відхилення витрат на підготовку та подання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - кваліфікацію цієї заяви як заяви з процесуальних питань, подання якої залежить виключно від волевиявлення учасника справи і є його правом, однак не вимагає значного часу і є радше технічною дією.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та стислий виклад позиції інших учасників справи

11. Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанції щодо присудженої до стягнення з Відповідача суми витрат на професійну правничу допомогу та підстав для відмови у задоволенні частини відповідних вимог, Позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 25.11.2024 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення - про повне задоволення заяви Позивача про розподіл понесених ним у цій справі в суді першої інстанції судових витрат.

12. В обґрунтування касаційних вимог Позивач посилається, зокрема, на:

- неправильне застосування судами норм частини першої статті 26 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльністю", частини першої статті 123 ГПК України, частини другої статті 126 ГПК України, частини дев`ятої статті 129 ГПК України, зробленого судами без урахування висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19, від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19, від 16.06.2022 у справі № 873/244/21, від 02.04.2020 у справі № 912/2171/18, від 25.03.2021 у справі № 905/717/20, від 08.04.2021 у справі № 905/716/20, від 25.11.2021 у справі № 904/5929/19, від 31.05.2022 у справі № 927/515/21, від15.09.2022 у справі № 910/10159/21, додаткових постановах Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 916/376/19, від 12.07.2022 у справі № 910/18970/19;

- неправильне тлумачення судами підстави для надання правничої допомоги у висновку про відмову у стягненні витрат на надання послуг з підготовки позовної заяви у справі, обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, а також послуги з коригування заяви та обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються станом на 27.05.2024, здійсненого судами без врахування висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19, оскільки важливо розмежовувати: 1) надання правничої допомоги, що передбачає представництво інтересів клієнта в судовому процесі; 2) надання правничої допомоги, яка не потребує такого представництва;

- помилковий висновок суду першої інстанції, що виконання послуг з коригування заяви та обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, станом на 27.05.2024 було викликано виключно зволіканням Позивача з поданням позовної заяви, тоді як така необхідність виникла через тривале невиконання Відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором, а також через відмову добровільно врегулювати спір та сплатити заборгованість у позасудовому порядку;

- необґрунтованість висновку про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу за подання заяви про відеоконференцію, тоді як ця дія є невід`ємною частиною професійних послуг адвоката, що підлягають відшкодуванню;

- виникнення спору у цій справі через неправильні та протиправні дії Відповідача у вигляді систематичного та тривалого періоду затримування оплати виконаних Позивачем робіт, тоді як Позивач неодноразово, але безрезультатно вживав заходи щодо досудового врегулювання відповідного спору;

- мінімальну розбіжність між заявленими вимогами та фактично задоволеними судом, тоді як ця різниця жодним чином не повинна нівелювати право Позивача на повне відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

13. 19 червня 2025 року до Верховного Суду надійшов відзив Відповідача, в якому він просить залишити касаційну скаргу без задоволення.

14. Відзив, зокрема, обґрунтований таким:

- Скаржник порушив процедуру, встановлену нормами ГПК України, для реалізації права на відшкодування витрат на правничу допомогу, зокрема, не подав до закінчення судових дебатів доказів понесених судових витрат та заяви про неможливість подати докази, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат на правничу допомогу, вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог;

- причиною несвоєчасного погашення заборгованості за договором була відсутність у Відповідача власних коштів, виділення відповідних бюджетних асигнувань та важкий фінансовий стан підприємства, спричинений воєнним станом, зростанням вартості електроенергії, паливно-мастильних матеріалів тощо;

- щодо стягнення штрафних санкцій та судових витрат Відповідач звернувся з листом до Скаржника про можливість укладення мирової угоди, однак не отримав жодної відповіді.

Рух справи у Верховному Суді

15. Ухвалою Верховного Суду від 12.06.2025 відкрито касаційне провадження за скаргою Позивача на постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 25.11.2024 у справі № 914/1493/24 та касаційну скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні.

16. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.07.2025 (головуючий суддя Студенець В.І., судді: Бакуліна С.В., Кібенко О.Р.) справу № 914/1493/24 передано на розгляд палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - Корпоративна палата).

17. Колегія суддів вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 28.01.2025 у справі №910/5810/24 (Вронська Г.О. - головуюча, Баранець О.М., Кролевець О.А.) та від 04.03.2025 у справі №922/1290/24 (Вронська - головуюча, Бакуліна С.В., Кролевець О.А.), щодо можливості розподілу судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних із поданням заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

18. Ухвалою Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 22.07.2025 справу №914/1493/24 прийнято до розгляду Корпоративною палата.

19. Ухвалою Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 08.09.2025 справу №914/1493/24 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - ОП КГС ВС) на підставі частини другої статті 302 ГПК України з тих підстав, що:

- у постановах від 28.01.2025 у справі № 910/5810/24, від 04.03.2025 у справі №922/1290/24 та від 22.08.2025 у справі № 914/2182/24 Верховний Суд "фактично" дійшов до протилежних висновків, аніж у постановах Верховного Суду від 25.10.2022 у справі № 910/19650/20, від 05.09.2023 у справі № 914/8/22 та від 15.08.2024 у справі № 910/18756/23 щодо можливості розподілу судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних із поданням заяв про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції;

- Корпоративна палата вважає за необхідне відступити/уточнити правові висновки, викладені у постанові від 22.08.2025 у справі № 914/2182/24 щодо можливості розподілу судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних із поданням заяв про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки Верховний Суд згідно із зазначеною постановою не здійснював розподіл такого виду судових витрат, оскільки вважав, що підготовка та подання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (що є заявою з процесуальних питань) залежить виключно від волевиявлення учасника справи і є його правом, а також, не вимагає значного часу та є радше технічною дією, а шаблон заяви існує в ЄСІКС, тоді як представники відповідної сторони (заявника розподілу витрату на правничу допомогу) скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та не були зобов`язані брати участь у судових засіданнях, оскільки, Верховний же Суд повідомляв учасників справи, що явка представників у судові засідання є необов`язковою.

20. Ухвалою від 07.11.2025 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справу №914/1493/24 Господарського суду Львівської області повернув судовій палаті для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.

21. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстави, передбаченої частиною другою статті 302 ГПК України, а саме відсутність викладеного касаційним судом у складі колегії суддів як у справі № 914/2182/24 у постанові від 22.08.2025, так і в постановах у справах №№ 910/5810/24, 922/1290/24 висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Підстави повернення справи колегії суддів для розгляду

22. Відповідно до частини першої статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї ж палати або у складі такої палати.

23. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що висновок (правова позиція) - це виклад тлумачення певної норми права (або ряду норм), здійснене Верховним Судом (Верховним Судом України) під час розгляду конкретної справи, обов`язкове для суду та інших суб`єктів правозастосування під час розгляду та вирішення інших справ у разі існування близьких за змістом або аналогічних обставин спору (постанова від 21.03.2024 у справі № 191/4364/21, ухвали від 22.05.2024 у справі № 902/1076/24, від 09.08.2024 у справі № 127/22428/21, від 07.05.2025 у справі № 522/1514/21).

24. Отже, підставою для передачі для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду, є конкретний висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, а не будь-який висновок чи правова оцінка фактів, зроблена Судом для обґрунтування мотивувальної частини постанови, яка може варіюватися.

25. Передаючи цю справу на розгляд Корпоративної палати, Верховний Суд у складі колегії суддів в ухвалі від 16.07.2025, мотивуючи необхідність відступити від правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 28.01.2025 у справі №910/5810/24 та від 04.03.2025 у справі №922/1290/24 щодо можливості розподілу судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних із поданням заяв про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, виходив з того, що у постановах від 28.01.2025 у справі № 910/5810/24, від 04.03.2025 у справі № 922/1290/24 Верховний Суд фактично дійшов до протилежних висновків, аніж у постановах Верховного Суду від 25.10.2022 у справі № 910/19650/20, від 05.09.2023 у справі № 914/8/22 та від 15.08.2024 у справі № 910/18756/23 щодо можливості розподілу судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних із поданням заяв про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, а саме:

- Верховний Суд у пункті 3.5 постанови від 25.10.2022 у справі №910/19650/20 (склад колегія суддів: Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.) зазначив, що надання послуг зі складання та направлення процесуальних документів, зокрема, складання заяви про участь у засіданні в режимі відеоконференції також відноситься до правової допомоги, яка надається клієнту при розгляді справи і на яку останній має право відповідно до законодавства; складання та подання стороною документів, які пов`язані із представництвом інтересів у суді, без наявності відомостей щодо їх явної безпідставності, може бути предметом розподілу витрат за результатом розгляду справи, з огляду на те, що такі дії в повній мірі слугуватимуть можливості надати правничу допомогу;

- Верховний Суд у додаткових постановах від 05.09.2023 у справі № 914/8/22 (склад суду: Багай Н. О. - головуючого, Дроботова Т. Б., Чумак Ю. Я.), від 15.08.2024 у справі № 910/18756/23 (склад суду: Бенедисюк І. М. (головуючого), Ємець А. А., Малашенкова Т. М.) також стягнув судові витрати на правничу допомогу за підготовку проєкту клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції;

- тоді як у постановах від 28.01.2025 у справі № 910/5810/24 (склад суду: Вронська Г.О. - головуюча, Баранець О.М., Кролевець О.А.) та від 04.03.2025 у справі № 922/1290/24 (колегія суддів: Вронська Г.О. - головуюча, Бакуліна С.В., Кролевець О.А.) Верховний Суд зазначив про нездійснення розподілу судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних із поданням заяв про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки вважав, що "підготовка та подання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (що є заявою з процесуальних питань) залежить виключно від волевиявлення учасника справи і є його правом; крім того, це не вимагає значного часу і є радше технічною дією".

26. Водночас Суд, аналізуючи мотиви, наведені в постановах від 28.01.2025 у справі № 910/5810/24 та від 04.03.2025 у справі № 922/1290/24, згідно з якими касаційний суд не покладав (частково не покладав) витрати на підготовку та подання заяви про участь представника відповідної сторони в режимі відеоконференції у складі судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, констатує, що не здійснення касаційним судом відшкодування зазначеного виду витрат була обумовлена непропорційністю та необґрунтованістю відповідних послуг, виходячи зі складності справи, обсягу касаційного перегляду, критеріїв розумності, справедливості та реальності відповідних судових витрат.

27. При цьому, в кожному із зазначених судових рішень касаційний суд, надаючи оцінку наведеному виду витрат сторони у зв`язку з розглядом кожної із зазначених справ в суді касаційної інстанції, зазначав, що підготовка та подання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (що є заявою з процесуальних питань) залежить виключно від волевиявлення учасника справи і є його правом; крім того, це не вимагає значного часу і є радше технічною дією.

28. Між тим, в жодному із зазначених судових рішень у справах №№ 910/5810/24, 922/1290/24 касаційний суд не здійснював та не надавав кваліфікацію таким витратам (за послуги з підготовки та подання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції), зокрема, не виключав ці послуги зі складу послуг з надання правової допомоги, а, відповідно, не формулював, у розумінні частини четвертої статті 236 ГПК України, відповідний правовий висновок щодо застосування тієї чи іншої норми права, зокрема статей 123, 126, 129, 197 ГПК України, якими визначені види судових витрат, склад витрат на професійну правничу допомогу, розподіл судових витрат та порядок участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

29. Суд зазначає, що висновок Верховного Суду має стосуватися застосування норм права. Натомість у постанові від 28.01.2025 у справі №910/5810/24 та постанові від 04.03.2025 у справі №922/1290/24 посилання на норми права та вказівки, як вони мають застосовуватися, відсутні.

30. Отже, у постановах Верховного Суду від 28.01.2025 у справі №910/5810/24 та від 04.03.2025 у справі №922/1290/24 відсутні висновки щодо застосування норм права, від яких пропонується відступити в ухвалі Верховного Суду від 16.07.2025.

31. Таким чином, підстави для передання справи №914/1493/24 на розгляд Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду, не підтвердилися.

32. Відтак, передана на розгляд палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справа № 914/1493/24 підлягає поверненню колегії суддів для розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 301, 302, 303 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу № 914/1493/24 Господарського суду Львівської області повернути відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Студенець

Судді С. Бакуліна

О. Баранець

Г. Вронська

Н. Губенко

О. Кібенко

І. Кондратова

О. Кролевець

О. Мамалуй

Відповідно до частини третьої статті 314 Господарського процесуального кодексу України ухвала оформлена суддею Вронською Г.О.