ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

19.12.2025 м.Дніпро Справа № 904/2332/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі судді: Верхогляд Т.А.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 року (грошові вимоги) та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 року (за результатами попереднього судового засідання) у справі № 904/2332/24 (суддя Суховаров А.В.)

за заявою Приватного акціонерного товариства "Техносервіс 2011" (18029, м.Черкаси, вул.Сумгаїтська, буд.7, ідентифікаційний номер юридичної особи 02132639)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Абріс Строй" (49127, м.Дніпро, вул.Базова, буд.8, кім.8, ідентифікаційний номер юридичної особи 41590608)

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 року у справі № 904/2332/24 завершено попереднє судове засідання, за результатами якого внесено до реєстру вимог кредиторів:

- Приватне акціонерне товариство "Техносервіс 2011" (18029, м.Черкаси, вул.Сумгаїтська, буд.7, ідентифікаційний номер юридичної особи 02132639) до Товариства з обмеженою відповідальності "Будівельна компанія "Абріс Строй" (49127, м.Дніпро, вул.Базова, буд.8, кім.8, ідентифікаційний номер юридичної особи 41590608) на суму 182 280, 00 грн. (судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 2 970 653, 27 грн. (основний борг) - 4 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 244 731,13 грн. (пеня) - 6 черга задоволення вимог кредиторів.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" (49031, м.Дніпро, проспект Олександра Поля, 40, ідентифікаційний номер юридичної особи 30487219) до Товариства з обмеженою відповідальності "Будівельна компанія "Абріс Строй" (49127, м.Дніпро, вул.Базова, буд.8, кім.8, ідентифікаційний номер юридичної особи 41590608) на суму 4 844,80 грн. (судовий збір) 1 черга задоволення вимог кредиторів, 14 285 242,53 грн. (заборгованість за договором) 4 черга задоволення вимог кредиторів; 13 400 000 грн. (неустойка) 6 черга задоволення вимог кредиторів.

- ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Абріс Строй" (49127, м.Дніпро, вул.Базова, буд.8, кім.8, ідентифікаційний номер юридичної особи 41590608) на суму 6 056,00 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 2 000 000, 00 грн. (основний борг) - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

Встановлено дату проведення зборів кредиторів та засідання комітету кредиторів, до 07.02.2025 року та зобов`язано розпорядника майна боржника Носань Н.С. протягом 10 днів після винесення цієї ухвали письмово повідомити кредиторів, уповноважену особу працівників боржника та уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів) боржника про місце і час проведення зборів кредиторів та організувати їх проведення, протокол зборів кредиторів і засідання комітету кредиторів направити до справи про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 року у справі № 904/2332/24 у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів від 03.12.2024 року - відмовлено.

Визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" (49031, м.Дніпро, проспект Олександра Поля, 40, ідентифікаційний номер юридичної особи 30487219) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Абріс Строй" (49127, м.Дніпро, вул.Базова, буд.8, кім.8, ідентифікаційний номер юридичної особи 41590608) на суму 4 844, 80 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 14 285 242,53 грн. (заборгованість за договором) 4 черга задоволення вимог кредиторів; 13 400 000 грн. (неустойка) 6 черга задоволення вимог кредиторів.

Не погодившись з ухвалами суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив їх в апеляційному порядку.

Апелянт зазначив, що він є уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) ТОВ «БК «Абріс Строй». Оскаржувані ухвали господарського суду Дніпропетровської області істотно вплинули на його права та обов`язки як учасника ТОВ «БК «Абріс Строй», оскільки:

- визнані вимоги формують реєстр кредиторів та визначають склад ліквідаційної маси;

- розмір та черговість задоволення кредиторських вимог прямо впливають на корпоративні права учасників Товариства (зокрема, на можливість отримати залишок майна після ліквідації).

Просить:

- поновити строк на апеляційне оскарження;

- залучити до участі у справі №904/2332/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія «Абріс Строй»" у якості уповноваженої особи учасників (засновників) боржника ОСОБА_1 , який володіє часткою у статутному капіталі Товариства;

- скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 року в частині визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" (49031, м.Дніпро, проспект Олександра Поля, 40, ідентифікаційний номер юридичної особи 30487219) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Абріс Строй" (49127, м.Дніпро, вул.Базова, буд.8, кім.8, ідентифікаційний номер юридичної особи 41590608) на суму 4 844, 80 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 14 285 242,53 грн. (заборгованість за договором) 4 черга задоволення вимог кредиторів; 13 400 000 грн. (неустойка) 6 черга задоволення вимог кредиторів та відмовити в цій частині у задоволенні заяви ТОВ «АТБ-Маркет»;

- ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" (49031, м.Дніпро, проспект Олександра Поля, 40, ідентифікаційний номер юридичної особи 30487219) з грошовими вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «"Будівельна компанія "Абріс Строй" у розмірі 4 844, 80 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 14 285 242,53 грн. (заборгованість за договором) 4 черга задоволення вимог кредиторів; 13 400 000 грн. (неустойка) 6 черга;

- скасувати ухвалу про від 13.01.2025 року за підсумками попереднього судового засідання у справі про банкрутство в частині внесення в реєстр вимог кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" (49031, м.Дніпро, проспект Олександра Поля, 40, ідентифікаційний номер юридичної особи 30487219) до Товариства з обмеженою відповідальності "Будівельна компанія "Абріс Строй" (49127, м.Дніпро, вул.Базова, буд.8, кім.8, ідентифікаційний номер юридичної особи 41590608) на суму 4 844,80 грн. (судовий збір) 1 черга задоволення вимог кредиторів, 14 285 242,53 грн. (заборгованість за договором) 4 черга задоволення вимог кредиторів; 13 400 000 грн. (неустойка) 6 черга задоволення вимог кредиторів;

- визнати грошові кошті у загальному розмірі 461 000,00 грн. заборгованість з заробітної плати (1 черга задоволення)

В обгрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначив наступне:

- в перше ТОВ БК «Абріс Строй» 03.02.2025 року звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 року;

- ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.08.2025 року апеляційну скаргу було повернуто;

- апелянт отримав ухвалу про повернення апеляційної скарги - 04.08.2025 року через підсистему "Електронний суд";

- на момент звернення з первинною апеляційною скаргою (03.02.2025) на рахунки боржника було накладено арешт, що унеможливлювало сплату судового збору.

Подану апеляційну скаргу слід залишити без руху з огляду на наступне:

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлені форма і зміст апеляційної скарги, зокрема, п. 2 ч. 3 цієї статті передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до п.10 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом судовий збір складає 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб * 150% ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, сума судового збору у даному випадку становить 7 267,20 грн.

Апелянт не надав доказу сплати судового збору у встановленому законом обсязі.

Щодо клопотання апелянта про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, суд зазначає наступне:

Наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини другої статті 256 ГПК України. Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 256 ГПК України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. До клопотання чи заяви мають бути подані докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Таким чином, у кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обгрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Слід зазначити, що суд може поновити строк на апеляційне оскарження лише у виняткових випадках, тобто причини поновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не враховувати який вважалось би несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи 03.02.2025 року ТОВ БК «Абріс Строй» звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 року.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.08.2025 року апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку з тим, що скаргу подано на ухвалу, постановлену за результатами розгляду грошових вимог окремого кредитора, оскільки вона не підлягає оскарженню окремо від ухвали за результатами попереднього судового засідання у справі про банкрутство на підставі ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до інформації з програми "Діловодство спеціалізованого суду" про доставку процесуальних документів сторонам по справі - ухвалу апеляційного суду від 04.08.2025 року було направлено ТОВ БК «Абріс Строй» 04.08.2025 року.

З даною апеляційною скаргою апелянт звернувся - 30.09.2025 року через підсистему "Електронний суд".

Суд апеляційної інстанції вважає, що скаржником не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на подання апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

За змістом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Принцип правової визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень ("що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності").

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. de Rada Cavanilles v. Spain, рішення від 28.10.1998р., Reports 1998 -VIII, с. 3255, §45, Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, №17160/06 та №35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21.12.2010р.).

Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Diya 97 v. Ukraine, №19164/04, §47, ЄСПЛ, від 21.10.2010р.).

У справі "Устименко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція "поважних причин" не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Якщо строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28.10.2004р.).

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 року у справі №5/452/06).

Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Таким чином, вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд враховує, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і, які не залежали від волі та поведінки особи, причин.

За приписами ч. 3 ст. 256 ГПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Зі змісту наведеної правової норми убачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції не вважає поважними. Апелянту слід надати інші поважні докази для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

У разі, якщо апелянт не усуне недолік апеляційної скарги в строк, установлений судом, заява вважається неподаною та повертається скаржнику (ч.4 ст. 174, ч.8 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. ст. 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 року (грошові вимоги) та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 року (за результатами попереднього судового засідання) у справі № 904/2332/24 залишити без руху.

Апелянту протягом 10 днів з дати отримання даної ухвали надати доказ сплати судового збору в сумі 7 267,20 грн, навести інші підстави для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з відповідним обгрунтуванням.

У разі не усунення недоліків у зазначений судом строк настають наслідки, передбачені ч.4 ст. 174, ч.8 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Верхогляд