ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 Справа № 914/2571/25

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Щерби О.Б., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло»

до відповідача: Виконавчого комітету Новороздільської міської ради

про: стягнення 365 855,17 грн.,

представники:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ

22.08.2025р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» до відповідача: Виконавчого комітету Новороздільської міської ради про стягнення 365 855,17 грн.

27.08.2025р. Господарський суд Львівської області постановив ухвалу, якою, зокрема, ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного провадження; судове засідання призначити на 24.09.2025р.; явку представників учасників справи у судове засідання визнано обов`язковою.

Хід справи викладено в ухвалах суду і відображено в протоколах судових засідань.

09.10.2025р. через систему «Електронний суд» відповідач подав додаткові пояснення у справі (вх.№26738/25).

16.10.2025р. через систему «Електронний суд» позивач подав відповідь на відзив (вх.№27564/25).

03.12.2025р. через електронну адресу суду відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№32254/25).У вказаному клопотанні відповідач повідомив про те, що мають місце перемовини між сторонами щодо врегулювання спору, шляхом укладення мирової угоди.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, строк розгляду справи, судом, в межах наданих йому повноважень, створені усі належні умови для надання доказів сторонами по справі.

Позиція позивача:

Позивач вважає, що виконавчий комітет Новороздільської міської ради є учасником правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг в якості споживача послуг з постачання теплової енергії, так як діє від імені та в інтересах власника (територіальної громади міста Новий Розділ) нерухомого майна за адресою: м.Новий Розділ, вулиця Грушевського, 31 і отримує зазначену послугу.

Позов про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії до нежитлового приміщення за адресою: Новий Розділ вул.Грушевського,31, пред`явлено саме до виконавчого комітету Новороздільської міської ради, оскільки приміщення знаходяться у власності територіальної громади м.Новий Розділ, а обов`язок його утримання, належить саме виконавчому комітету Новороздільської міської ради, як уповноваженому органу місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади міста Новий Розділ.

Позиція відповідача:

Відповідач стверджує про те, що виконавчий комітет Новороздільської міської ради не зобов`язаний утримувати комунальне майно та не може бути відповідачем у справі, оскільки жодним нормативним актом чи рішенням Новороздільської міської ради відповідне не підтверджено.

Ставить під сумнів постачання позивачем теплової енергії, вказуючи на відсутність укладеного договору.

Заперечення відповідача зводяться до того, що приміщення за адресою: вулиця Грушевського, 31 у м.Новий Розділ не перебуває в оперативному управлінні чи господарському віданні Виконавчого комітету Новороздільської міської ради, а відтак він не використовував та не споживав вказаних у позові послуг.

За результатами дослідження поданих доказів та матеріалів справи, пояснень учасників справи, суд встановив наступне:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» (далі Позивач/Постачальник) визначено виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та виконавцем комунальних послуг з постачання гарячої води на території міста Новий Розділ Львівської області відповідно до Рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради та 19.11.2019р. №329.

З листопада 2019 року ТОВ «Нафтогаз Тепло» забезпечило постачання теплової енергії та гарячої води для міста Новий Розділ. Постачання теплової енергії для потреб населення здійснюється в опалювальні періоди безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Тариф на теплову енергію та гарячу воду є регульованим та встановлюється органом місцевого самоврядування у визначеному законодавством порядку.

Тарифи на теплову енергію та гарячу воду для ТзОВ «Нафтогаз Тепло» погоджено рішеннями виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 19.11.2019р. №329, від 12.10.2021р. №438, від 12.12.2023р. №507, від 17.12.2024р. № 467. Копії рішень виконавчого комітету Новороздільської міської ради долучено до позовної заяви.

Нежитлове приміщення за адресою: м.Новий Розділ, вулиця Грушевського, 31 приєднано до системи центрального теплопостачання.

Виконавчим комітетом Новороздільської міської ради надано перелік нежитлових приміщень комунальної власності м.Новий Розділ.

Листом від 13.03.2020р. №02-11/11/444 повідомлено ТзОВ «Нафтогаз Тепло» про те, що станом на березень 2020 року приміщення за адресою: м.Новий Розділ, вулиця Грушевського, 31, площею 184.44 м.кв. передано в оренду. Однак, інформація про орендаря не була надана. Усно повідомлено, що договір оренди приміщення укладено з Миколаївською районною організацією «Українське Товариств мисливців і рибалок».

З листопада 2019 року нарахування за постання теплової енергії до приміщення за адресою: м. Новий Розділ, вулиця Грушевського 31 проводились Миколаївській районній організації «Українське Товариство мисливців і рибалок», ТзОВ «Нафтогаз Тепло» кожного місяця формувало даній організації рахунки на оплату, однак листом №34 від 13.09.2021р. Миколаївська районна організація «Українське Товариство мисливців і рибалок» повідомила, що строк договору оренди від 01.03.2015р. та додатку №1 до договору оренди від 01.04.2018р., укладеного між нею та Новороздільською міською радою щодо приміщення за адресою: м.Новий Розділ, вулиця Грушевського,31 закінчився 01.03.2019р., строк договору не продовжувався.

У зв`язку з наведеним, позивач неодноразово впродовж 2021-2024 років звертався до міського голови Новороздільської міської ради з проханням повідомити назву та адресу юридичної особи, на яку згідно договору чи Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» покладено зобов`язання по утриманню майна та оплати комунальних послуг щодо приміщення за адресою: м.Новий Розділ, вулиця Грушевського, 31 та пропонувало вжити заходи по врегулюванню договірних відносин. Листи - звернення долучено до матеріалів справи. Виконавчий комітет Новороздільської міської ради не надав жодної інформації про те, що в період з листопада 2019 року по травень 2025 року нежитлове приміщення за адресою: м.Новий Розділ, вулиця Грушевського, 31 було передано у користування іншому суб`єкту господарювання. Виконавчим Комітетом Новороздільської міської ради листом від 13.02.2025р. №02-24/06/162 повідомлено про те, що приміщення за адресою: м.Новий Розділ, вулиця Грушевського, 31 не належить та не перебуває в управлінні виконавчого комітету Новороздільської міської ради, а відтак виконавчий комітет Новороздільської міської ради не володіє правовими підставами для оплати постачання теплової енергії.

ТзОВ «Нафтогаз Тепло» стало відомо, що на сайті Новороздільської міської ради на підставі рішення Виконавчого комітету Новороздільської міської ради №452 від 17.11.2023р. з метою ефективного використання майна комунальної власності Новороздільської територіальної громади було оголошено аукціон про передачу в оренду вбудованого нежитливого приміщення цокольного поверху у житловому будинку, загальною площею 166,88 м.кв., розташованого по вулиці Грушевського,31 у м.Новий Розділ Стрийського району, Львівської області та на сайті Новороздільської міської ради з метою ефективного використання майна комунальної власності Новороздільської територіальної громади на підставі рішення Виконавчого комітету Новороздільської міської ради № 438 від 21.11.2024р. було оголошено аукціон про передачу в оренду групи нежитлових приміщень №25 у житловому будинку, загальною площею, 165.14 м.кв., розташованого по вулиці Грушевського, 31 у м.Новий Розділ Стрийського району, Львівської області.

На виконання рішень виконавчого комітету Новороздільської міської ради, позивач забезпечував подачу теплової енергії до нежитлових приміщень комунальної власності м. Новий Розділ впродовж опалювальних сезонів 2019 - 2020 років, 2020 - 2021 років, 2021 - 2022 років, 2022 - 2023 років, 2023 - 2024 років, 2024 - 2025 років.

Між ТзОВ «Нафтогаз Тепло» та Виконавчим комітетом Новороздільської міської ради не укладено письмового договору постачання теплової енергії до нежитлового приміщення за адресою: м.Новий Розділ, вулиця Грушевського, 31.

Факт постачання теплової енергії до нежитлового приміщення за адресою: м.Розділ, вулиця Грушевського,31 підтверджується актами про пуск теплоносія за вказаною адресою від 25.11.2019р., від 30.10.2020р., від 20.10.2021р., 11.11.2022р., від 03.11.2023р., від 01.11.2024р., копії яких долучено до матеріалів справи та Паспортами готовності до роботи в опалювальні періоди 2020/2021, 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024, 2024/2025 років даного будинку та акти готовності, які складено КП «Розділжитлосервіс».

Багатоквартирний житловий будинок №31 по вулиці Грушевського у місті Новий Розділ з листопада 2019 року по грудень 2023 року не був оснащений комерційним приладом теплової енергії, тому в цей період нарахування споживачам проводилося розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315.

У січні 2024 року, будинок оснащено загальнобудинковим приладом комерційного обліку теплової енергії (лічильник теплової енергії Ергомера-125, заводський номер №11942), який встановлено на системі центрального опалення будинку, що обліковує 24 квартири та два нежитлові приміщення, в тому числі нежитлове приміщення , яке належить на праві власності територіальній громаді м.Новий Розділ. Даний прилад комерційного обліку теплової енергії опломбовано та прийнято на комерційний облік 09.01.2024 року.

Покази загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії зафіксовано в Актах про відпуск теплової енергії за січень 2024-лютий 2025 року, які долучені до матеріалів справи.

З моменту забезпечення надання послуг, ТзОВ «Нафтогаз Тепло» формує усім споживачам теплової енергії у м.Новий Розділ рахунки на оплату наданих послуг, які вручаються споживачам.

Відповідачу додатково за період листопад 2019 - травень 2025р. позивачем сформовано Акти приймання передачі теплової енергії, які разом з рахунками на оплату надано відповідачу.

Так, по нежитловому приміщенню за адресою: м.Новий Розділ, Грушевського,31 постачальником теплової енергії виставлено споживачу наступні рахунки на оплату:

-№500/12/202411 від 31.12.2024 року на суму 286 868,51 грн., в тому числі ПДВ 47 811,55 грн. Даний рахунок на оплату послуги з постачання теплової енергії відображає обсяг спожитої теплової енергії у грудні 2024 року та перерахунок по кількості спожитої теплової енергії за період листопад 2019 - листопад 2024 року, перерахунок по абонентському обслуговуванні за період листопад 2021 - листопад 2024року.

-№500/01/202511 від 11.02.2025 року на суму 2 1800,60 грн., в тому числі і ПДВ 3633,44 грн. Згідно з даними рахунку, обсяг спожитої теплової енергії у січні 2025 року становить 4,441175 Гкал.

-№500/02/2025/1 від 10.03.2025 року на суму 25317,06 грн., в тому числі ПДВ 4219,51 грн. Згідно з даними рахунку, обсяг спожитої теплової енергії у лютому 2025 року становить 5,009470 Гкал.

-№500/03/2025/1 від 08.04.2025 року на суму 20855,55 грн., в тому числі і ПДВ 3475,93 грн. Згідно з даними рахунку, обсяг спожитої теплової енергії у березні 2025 року становить 4,125174 Гкал.

-№500/04/2025/1 від 07.05.2025 року на суму 10970,51 грн., в тому числі і ПДВ 1828,42 грн. Згідно з даними рахунку, обсяг спожитої теплової енергії у квітні 2025 року становить 2,165906 Гкал.

-№500/05/2025/1 від 11.06.2025 року на суму 42,94 грн., в тому числі і ПДВ 7,16 грн. за абонентське обслуговування теплової енергії у травні 2025 року.

Всього позивачем здійснено постачання теплової енергії за адресою: м.Новий Розділ, вулиця Грушевського, 31 (165,14 кв.м.) на загальну суму 365 855,17 грн., в тому числі ПДВ.

Розрахунок заборгованості по особовому рахунку НОМЕР_1 долучено до позовної заяви.

Як вказує позивач, на момент подачі теплоносія до нежитлового приміщення за адресою: м.Новий Розділ, вулиця Грушевського, 31 та впродовж наступних періодів до ТзОВ «Нафтогаз Тепло» не надходило жодне повідомлення та докази (копії відповідної проектної документації), які б засвідчували факт відключення приміщення від мереж центрального теплопостачання та ненадання послуг з постачання тепла.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

На виконання рішень виконавчого комітету Новороздільської міської ради, позивач забезпечував подачу теплової енергії до нежитлових приміщень комунальної власності м. Новий Розділ впродовж опалювальних сезонів 2019 - 2020 років, 2020 - 2021 років, 2021 - 2022 років, 2022 - 2023 років, 2023-2024 років, 2024-2025 років.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами є комунальними послугами.

Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам, що виникли між сторонами, суд констатує про те, що між сторонами у справі виникли правовідносини по наданню та споживанню комунальних послуг з теплопостачання, які врегульовано Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Правовий режим майна комунальної власності, суб`єкти права комунальної власності визначені Конституцією України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

За приписами статті 327 Цивільного кодексу України, у комунальній власності є майно, в тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Положеннями частини першої статті 10, частин першої, другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» унормовано, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

За змістом частин першої, другої статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на рухоме і нерухоме майно, житловий фонд, нежитлові приміщення, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону, як об`єкти права комунальної власності.

Згідно з частиною п`ятою статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до ч.3 ст.52 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільська, селищна, міська рада може прийняти рішення про розмежування повноважень між її виконавчим комітетом, відділами, управліннями, іншими виконавчими органами ради та сільським, селищним, міським головою (у тому числі з метою забезпечення надання адміністративних послуг у строк, визначений законом) в межах повноважень, наданих цим Законом виконавчим органам сільських, селищних, міських рад.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, відповідно до положень статті 322 Цивільного кодексу України.

Таким чином, враховуючи правовий режим нерухомого майна, що є об`єктами комунальної власності, тягар утримання такого майна покладено на орган місцевого самоврядування - виконавчий комітет Новороздільської міської ради в межах делегованих міською радою повноважень.

Отже, наведеним спростовуються доводи відповідача в частині посилання на те, що відповідач не є уповноваженим представником територіальної громади міста Новий Розділ, не зобов`язаний утримувати комунальне майно.

Щодо доводів відповідача про те, що виконавчий комітет Новороздільської міської ради не відповідає за зобов`язаннями перед позивачем, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець послуги з постачання теплової енергії та гарячої води повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску.

При цьому, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (частина перша статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач житлово-комунальних послуг індивідуальний або колективний споживач (пункт 13); колективний споживач юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги (пункт 9); індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6).

Таким чином, орган місцевого самоврядування будучи власником нежитлових приміщень, до яких здійснювалось теплопостачання, є споживачем відповідних послуг у розумінні положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Судом не встановлено, що у спірний період, майно перебувало у користуванні інших осіб, відмінних від власника. Зокрема, відсутні будь-які докази покладення обов`язку по здійсненню розрахунків за спожиті комунальні послуги на балансоутримувача у спірний період.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

Проте, судом не встановлено реалізації споживачем (орендарем приміщення чи власником) права на відключення від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Договір про надання відповідних житлово-комунальних послуг укладається між власником/балансоутримувачем/управителем будинку (ОСББ, житлово-комунальні організації, виконавці послуг) та кінцевими споживачами - власниками житлових/нежитлових приміщень

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Таким чином, доводи про те, що виконавчий комітет Новороздільської міської ради не відповідає за зобов`язаннями перед позивачем, спростовуються вищенаведеним.

За змістом правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц, для звільнення від оплати за комунальні послуги особа повинна у встановленому порядку відмовитись від таких послуг та не здійснювати фактичного користування ними, а не посилатися лише на відсутність договору та неналежну якість послуг.

Також, за змістом правового висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 21 квітня 2020 року у справі №910/7968/19, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг.

Посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 05.03.2019р. у справі №904/547/18, не береться судом до уваги, оскільки предметом позову у справі № 904/547/18 є вимоги позивача до відповідача про визнання укладеними неврегульованих пунктів договору купівлі-продажу теплової енергії в запропонованій позивачем редакції, що є відмінним від предмету позову в цій справі.

Доводи позивача про те, що тягар утримання майна, що є об`єктами комунальної власності, покладено на орган місцевого самоврядування - виконавчий комітет Новороздільської міської ради в межах делегованих міською радою повноважень, знайшли своє підтвердження та враховуються господарським судом.

Таким чином, господарський суд, на підставі встановлених обставин, приходить до висновку про те, що з відповідача підлягає до стягнення заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування постачання теплової енергії у розмірі 365 855,17 грн.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відтак, з огляду на вищевикладене, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, поданих сторонами на підтвердження заявлених вимог та заперечень, суд дійшов висновків: про неспростованість відповідачем факту постачання позивачем теплової енергії до приміщенння комунальної власності за адресою: м.Новий Розділ, вулиця Грушевського, 31 та про те, що споживачем у розумінні п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово комунальні послуги», у вказаний період наданої позивачем послуги до відповідного приміщення є відповідач, про наявність у виконавчого комітету обов`язку з оплати вартості поставленої теплової енергії у період існування заборгованості, з огляду на визначений у ст.322 Цивільного кодексу України тягар утримання майна, а також про відсутність доказів здійснення відповідачем оплат у заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги повністю.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне:

Сплачена позивачем сума судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжною інструкцією № від 08.07.2025р. на суму 5 487,83 грн.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись 13, 73-74, 76-79, 86,129, 236, 238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Виконавчого комітету Новороздільської міської ради (адреса: Україна, 81652, Львівська обл., місто Новий Розділ(пн), вулиця Грушевського, будинок 24; ідентифікаційний код: 04056210) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» (адреса: Україна, 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1; ідентифікаційний код: 42399765) заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування постачання теплової енергії у розмірі 365 855,17 грн. та 5 487,83 грн. судового збору.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст рішення складено 22.12.2025р.

Суддя Король М.Р.