УХВАЛА

м. Київ

15.12.2025Справа № 910/9235/24

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрХімЕкспорт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ Трейдінг Україна" ()

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін: згідно з протоколом судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрХімЕкспорт" звернулося до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ Трейдінг Україна" у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2024 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрХімЕкспорт" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ Трейдінг Україна"; підготовче засідання суду призначено на 28.08.2024.

26.08.2024 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання боржника про відкладення та відзив на заяву.

28.08.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь заявника на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2024 підготовче засідання суду відкладено на 11.09.2024.

05.09.2024 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення заявника.

10.09.2024 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 підготовче засідання суду відкладено на 25.09.24.

24.09.2024 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення заявника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2024 підготовче засідання суду відкладено на 16.10.24.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 підготовче засідання суду призначено на 06.11.24.

05.11.2024 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення заявника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 відкрито провадження у справі № 910/9235/24 про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю "НФ Трейдінг Україна", визнано вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрХімЕкспорт" до Товариство з обмеженою відповідальністю "НФ Трейдінг Україна" на загальну суму 10 447 493,88 грн., введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Вернигору Володимира Петровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 21.03.2013 № 573). Попереднє засідання призначено на 15.01.2025.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ Трейдінг Україна" та Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрХімЕкспорт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 у справі № 910/9235/24 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 у справі № 910/9235/24 - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.06.2025 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ Трейдінг Україна" залишено без задоволення, касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрХімЕкспорт" задоволено частково, ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 у справі № 910/9235/24 скасувано в частині відмови у визнанні грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрХімЕкспорт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ Трейдінг Україна" на суму 34 673 094, 16 грн.

Справу № 910/9235/24 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва в частині розгляду грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрХімЕкспорт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ Трейдінг Україна" на суму 34 673 094, 16 грн.

В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 у справі № 910/9235/24 залишено без змін.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 18.07.2025 визначено суддю Чеберяка П.П. для розгляду справи № 910/9235/24 в скасованій частині.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 прийнято до свого провадження справу № 910/9235/24 в частині розгляду грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрХімЕкспорт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ Трейдінг Україна" на суму 34 673 094, 16 грн. та призначено розгляд справи на 03.11.2025.

У судовому засіданні 03.11.2025 оголошено перерву до 15.12.2025.

03.11.2025 та 10.12.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові пояснення боржника.

09.12.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло повідомлення розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Вернигори В.П. про результат розгляду грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрХімЕкспорт".

У судовому засіданні 15.12.2025 представники заявника надали пояснення по суті заявлених вимог до боржника.

Заявлені кредитором вимоги складають 3% річних та інфляційні втрати за весь період невиконання зобов`язань за договорами поставки в розмірі 12 478 941,63 грн., пеню, нараховану на підставі пункту 4.3. договорів поставок в розмірі 22 091 872,53 грн., судові витрати, які складають витрати зі сплати судового збору в розмірі 30 280,00 грн. та авансування грошової винагороди арбітражному керуючому в розмірі 72 000,00 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "УкрХімЕкспорт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "НФ Трейдінг Україна" було укладено низку договорів поставки, зокрема, Договір поставки № ДГ-АМС009553 від 21.01.2016 року, Договір поставки № ДГ-АМС011909 від 17.11.2016 року та Договір поставки № ДГ-КАС012229 від 20.12.2016 року.

З огляду на невиконання ТОВ "НФ Трейдінг Україна" взятих на себе зобов`язань за договорами, ТОВ "УкрХімЕкспорт" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до ТОВ "НФ Трейдінг Україна" про стягнення 10 227 481,65 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.01.2021 у справі № 910/18947/19 позов задоволено, стягнуто з ТОВ "НФ Трейдінг Україна" на користь ТОВ "УкрХімЕкспорт" грошові кошти у сумі 10 227 481,65 грн попередньої оплати та 153 412,23 грн судового збору.

Рішення набрало законної сили 17.05.2021. Стягнуті судом грошові кошти не були перераховані на користь ТОВ "УкрХімЕкспорт".

Окрім того, додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 року у справі № 910/18947/19 було стягнуто із ТОВ "НФ Трейдінг Україна" на користь ТОВ "УкрХімЕкспорт" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 66 600 грн, які теж не було сплачено.

Положеннями усіх трьох договорів поставки (пункти 2.3. договорів), за якими наявна заборгованість із повернення попередньої оплати на користь ТОВ "УкрХімЕкспорт", встановлено, що "Постачальник поставляє Товар протягом сорока (40) днів, від дня отримання транспортної інструкції Покупця, (надалі - Період поставки) за умови якщо не була надана відмова...".

За Договором поставки № ДГ-КАС012229 від 20.12.2016 року остання транспортна інструкція за вих. № 10 була надіслана 20.02.2017 року, відповідно до умов якої заявник просив відвантажити КАС-32 згідно Договору № ДГ-КАС012229 та рахунку-фактури № СФ-002817 в кількості 563 тон на станцію Кабан`є Донецької з/д.

Вказана транспортна інструкція була прийнята ТОВ "НФ Трейдінг Україна" до виконання. Жодних відмов у встановлений Договором строк від постачальника покупцю не надходило.

Проте, у встановлений Договором № ДГ-КАС012229 строк, ТОВ "НФ Трейдінг Україна" так і не було поставлено товар, що означає настання першого дня прострочення виконання зобов`язання за цим договором 02.04.2017 року.

Щодо Договору поставки № ДГ-АМС011909 від 17.11.2016 року, то останньою із надісланих ТОВ "УкрХімЕкспорт" є транспортна інструкція за вих. № 12 від 01.03.2017 року.

Жодних відмов у встановлений Договором строк від відповідача на адресу позивача не надходило, отже, всі подані позивачем транспортні інструкції прийняті до виконання.

Проте, у встановлений Договором № ДГ-АМС011909 строк, ТОВ "НФ Трейдінг Україна" так і не було поставлено товар, що означає настання першого дня прострочення виконання зобов`язання за цим договором 11.04.2017 року.

За Договором поставки № ДГ-АМС009553 від 21.01.2016 року ТОВ "УкрХімЕкспорт" 23.02.2017 року було направлено ТОВ "НФ Трейдінг Україна" транспортну інструкцію вих. № 24 від 23.02.2017 року, відповідно якої заявник просив відвантажити аміачну селітру згідно Договору № ДГ-АМС009553 та рахунку-фактури № СФ-002100 в кількості 29 тон.

Вказана транспортна інструкція була прийнята ТОВ "НФ Трейдінг Україна" до виконання. Жодних відмов у встановлений Договором строк від постачальника покупцю не надходило.

Проте, у встановлений Договором № ДГ-АМС009553 строк, ТОВ "НФ Трейдінг Україна" так і не було поставлено визначений інструкцією товар, що означає настання першого дня прострочення виконання зобов`язання за цим договором 30.03.2017 року.

Усі зазначені вище транспортні інструкції надсилалися електронною поштою, а тому вважаються отриманими в день їх надсилання.

Ініціюючим кредитором нараховано 3 % річних та інфляційні втрати на визнані судом суми переплати у розмірі 12 478 941,63 грн.

Пунктами 4.3. договорів передбачене право покупця на нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товару, поставку якого прострочено за кожен день прострочення, у зв`язку із чим, заявником нараховано пеню у розмірі 22 091 872, 53 грн.

Як вбачається із заяви ініціюючого кредитора, останнім було здійснено нарахування 3% річних та інфляційних у розмірі 12 478 941,63 грн, а саме:

- за договором №ДГ-КАС012229 від 20.12.2016 за період з 02.04.2017 по 24.07.2024, сума інфляційних становить 2 966 693,74 грн, 3% річних становить 650 104,58 грн;

- за договором №ДГ-АМС011909 від 17.11.2016 за період з 11.04.2017 по 24.07.2024, сума інфляційних становить 7 113 227,19 грн, 3% річних становить 1 553 497,27 грн;

- за договором №ДГ-АМС009553 від 21.01.2016 за період з 30.03.2017 по 24.07.2024, сума інфляційних становить 160 228,38 грн, 3% річних становить 35 190,47 грн.

Боржником, в свою чергу, заявлено про застосування строків позовної давності щодо заявлених вимог ініціюючого кредитора.

Загальні положення щодо позовної давності та порядку її обчислення, що підлягають застосуванню під час вирішення спорів між сторонами у зобов`язаннях, визначені у главі 19 ЦК України.

Позовна давність відповідно до статті 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Отже, під позовною давністю слід розуміти строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду (висновок, викладений у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.04.2019 у справі № Б-19/207-09).

Позовна давність характеризується наявністю предмета, на який вона спрямовує свою дію. Ним є матеріально-правова вимога особи про захист права або інтересу.

Пред`явлення позову як форми захисту суб`єктивного права є одним з етапів здійснення матеріального права. Втім, хоча позовна форма захисту цивільних прав є основною формою їх захисту в суді і в ЦК України йдеться саме про позовну давність, проте встановлені законом строки застосовуються і до цивільно-правових вимог, які не оформляються у вигляді позову, зокрема у справах про банкрутство.

У справі, що розглядається, кредитор звернувся до суду за захистом своїх прав шляхом подання заяви з грошовими вимогами до боржника у справі про його банкрутство.

Тобто кредитор звернувся до суду в розумінні статті 16 ЦК України з вимогою про захист свого майнового права та інтересу.

За таких умов положення про позовну давність поширюються і на майнові вимоги кредиторів, заявлені до боржника у справі про його банкрутство.

Ураховуючи наведене, у справі про банкрутство при розгляді кредиторських грошових вимог до боржника застосовуються загальні норми цивільного законодавства про позовну давність, визначені у главі 19 "Позовна давність" ЦК України.

Близького за змістом підходу щодо застосування позовної давності у справі про банкрутство дотримується судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 23.04.2019 у справі № Б-19/207-09, від 11.02.2020 у справі № 10/5026/995/2012, від 09.09.2021 у справі № 916/4644/15.

Крім того, судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 09.09.2021 у справі № 916/4644/15 виснувала, що стороною, яка може зробити заяву про застосування позовної давності під час розгляду грошових вимог кредитора в процедурі розпорядження майном боржника, слід розуміти інших кредиторів, боржника та розпорядника майна боржника.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно з ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «УкрХімЕкспорт» було здійснено нарахування 3% річних, інфляційних за наступний період, а саме:

за договором №ДГ-КАС012229 від 20.12.2016 розрахунок інфляційних та 3% річних здійснено за період з 02.04.2017 по 30.06.2024;

за договором №ДГ-АМС011909 від 17.11.2016 року розрахунок інфляційних та 3% річних здійснено за період з 11.04.2017 по 30.06.2024;

за договором №ДГ-АМС009553 від 21.01.2016 року розрахунок інфляційних та 3% річних здійснено за період з 30.03.2017 по 30.06.2024.

Враховуючи вищевикладене, строк позовної давності по договору № ДГ-КАС012229 від 20.12.2016 розпочав свій перебіг - 02.04.2017, по договору № ДГ-АМС011909 від 17.11.2016 - 11.04.2017 та по договору №ДГ-АМС009553 від 21.01.2016 - 30.03.2017.

Як указала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19),невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

За загальним правилом позовна давність триває безперервно з моменту усвідомлення учасником правовідносин порушення його права і до спливу цього строку звернення до суду.

Законодавство може визначати певні обставини, які впливають на перебіг позовної давності і змінюють порядок її обчислення. До таких обставин відноситься зупинення перебігу позовної давності та її переривання, що передбачено статтями 263 та 264 Цивільного кодексу України.

Водночас під час дії карантину та воєнного стану законодавець застосував нову конструкцію, якою тимчасово доповнив перелік обставин, які впливають на перебіг позовної давності, а саме продовження позовної давності.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України було встановлено карантин.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-IX) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року.

Відтак початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02 квітня 2020 року Законом № 540-IX.

Подібний правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.09.2023 у справі № 910/18489/20.

Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а відмінений він був з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року.

Поряд із цим Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IX набрав чинності 17 березня 2022 року.

Надалі Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» (далі - Закон № 3450-ІХ) пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХнабрав чинності 30 січня 2024 року.

Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29 січня 2024 року, а після 30 січня 2024 року перебіг такого строку зупинився і такий стан триває дотепер.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2025 у справі № 903/602/24 зазначила, що в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану.

Враховуючи вищевикладене, оскільки строк позовної давності по договору №ДГ-КАС012229 від 20.12.2016 розпочав свій перебіг з 02.04.2017, а також по договору № ДГ-АМС011909 від 17.11.2016 розпочав свій перебіг з 11.04.2017 то відповідно позовна давність щодо вимог, які складають інфляційні втрати та 3 % річних не спливла, оскільки перебіг цього строку є зупиненим і дотепер (внаслідок продовження на строк дії карантину та воєнного стану й подальшого зупинення його перебігу на строк дії воєнного стану).

Разом з тим, враховуючи, що строк позовної давності по договору №ДГ-АМС009553 від 21.01.2016 розпочав свій перебіг - 30.03.2017 та відповідно щодо стягнення 3% річних та інфляційних сплинув 30.03.2020.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими заявлені кредитором вимоги в загальному розмірі 12 283 522,80 грн., які складають інфляційні втрати в розмірі 2 966 693,74 грн та 3% річних в розмірі 650 104,58 грн нараховані за договором №ДГ-КАС012229 від 20.12.2016, а також інфляційні втрати в розмірі 7 113 227,19 грн та 3% річних в розмірі 1 553 497,27 грн. за договором №ДГ-АМС011909 від 17.11.2016.

Стосовно вимог ТОВ «УкрХімЕкспорт» по нарахованій пені у розмірі 22 091 872,53 грн., судом враховано наступне.

Відповідно до частин першої та третьої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойка нараховується в разі порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України) з першого дня прострочення та до тих пір, поки зобов`язання не буде виконане. Тобто пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо несвоєчасної оплати орендної плати) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи договорі.

Водночас, згідно з частиною шостою статті 232 ГК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нарахування штрафним санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Частиною шостою статті 232 ГК України визначено строк та порядок нарахування штрафних санкцій, а строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється Цивільним кодексом України.

Подібний за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 04.12.2012 року у справі №17/034-11 та від 11.12.2012 року у справі №10/065-11.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, якщо господарська санкція нараховується за кожен день прострочення на відповідну суму, то позовна давність до вимог про її застосування обчислюється окремо за кожний день прострочення. Право на подання позову про стягнення такої санкції виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Відповідно до пункту 1 частини другої статі 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік.

Отже, з огляду на те, що нарахування господарських санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконаним, то позовна давність спливає через рік від дня, за який нараховано санкцію.

Близька за змістом правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 22.07.2019 у справі №911/1563/18, від 22.08.2019 року у справі №914/508/17, від 11.11.2019 року у справі № 904/1038/19, від 11.02.2020 року у справі №916/612/19.

Враховуючи вищевикладене, нарахування пені по договору №ДГ-КАС012229 від 20.12.2016 повинно було здійснюватись за період з 02.04.2017 по 02.10.2017, а строк позовної давності щодо її стягнення розпочав свій перебіг - 02.04.2017 та відповідно сплинув 02.04.2018, по договору №ДГ-АМС011909 від 17.11.2016 нарахування пені повинно було здійснюватись з 11.04.2017 по 11.10.2017, а строк позовної давності щодо її стягнення розпочав свій перебіг - 11.04.2017 та відповідно сплинув 11.04.2018, по договору №ДГ-АМС009553 від 21.01.2016 нарахування пені повинно було здійснюватись з 30.03.2017 по 30.09.2017, а строк позовної давності щодо її стягнення розпочав свій перебіг - 30.03.2017 та відповідно сплинув 30.03.2018.

З огляду на встановлені обставини та наведені норми, заявлені кредитором вимоги, які складають пеню в загальному розмірі 22 091 872,53 грн. судом не визнаються.

В свою чергу, заявлені кредитором вимоги в розмірі 102 280,00 грн., які складають витрати зі сплати судового збору в розмірі 30 280,00 грн. та авансування грошової винагороди арбітражному керуючому в розмірі 72 000,00 грн. суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ Трейдінг Україна".

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному зверненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).

Керуючись ст. 41, 43, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрХімЕкспорт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ Трейдінг Україна" в розмірі 12 283 522,78 грн. - вимоги четвертої черги.

2. Визнати кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрХімЕкспорт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ Трейдінг Україна" в розмірі 102 280,00 грн. - вимоги першої черги.

3. У визнанні кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрХімЕкспорт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ Трейдінг Україна" в розмірі 22 287 291,38 грн. відмовити.

4. Копію ухвали направити сторонам та розпоряднику майна боржника.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк