СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
26 грудня 2025 року м. Харків Справа № 922/1856/23
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В.
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ГПЛ, м.Полтава,
до фізичної особи підприємця Любіна Романа Григоровича, м.Харків,
про стягнення 2745549,21 грн,
та за зустрічним позовом фізичної особи підприємця Любіна Романа Григоровича, м.Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю ГПЛ, м.Полтава,
про стягнення 389354,00 грн,-
Товариство з обмеженою відповідальністю ГПЛ звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до фізичної особи підприємця Любіна Романа Григоровича про стягнення заборгованості з повернення передоплати у розмірі 565062,19 грн, штрафу у розмірі 1564215,40 грн, та штрафних санкцій (24% та індекс інфляції) 616261,62 грн у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань щодо поставки товару за договором поставки №020120/6 від 02.01.2020.
Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову (вх.№1856/23).
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.05.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ГПЛ про забезпечення позову (вх.№1856) задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на розрахункові рахунки, рухоме та нерухоме майно, які належать фізичній особі підприємцю Любіну Роману Григоровичу, в межах суми позову 2745549,21 грн.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.08.2023 у первісному позові відмовлено частково. Стягнуто з фізичної особи підприємця Любіна Романа Григоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГПЛ суму заборгованості з повернення передоплати у розмірі 565062,19 грн, штрафу у сумі 564898,75 грн, 24% річних у розмірі 350958,74 грн, інфляційних втрат у розмірі 261938,45 грн та судовий збір у розмірі 26142,87 грн. У частині стягнення інших вимог - відмовлено. У зустрічному позові фізичної особи підприємця Любіна Романа Григоровича- відмовлено. Судові витрати у розмірі 5840,31 грн за подання зустрічної позовної заяви залишено за відповідачем за первісним позовом, позивачем за зустрічним позовом.

Рішенням (додатковим) Господарського суду Харківської області від 06.09.2023 заяву (вх.№23108/23 від 29.08.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю ГПЛ про розподіл судових витрат задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи підприємця Любіна Романа Григоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГПЛ грошові кошти у сумі 312183,13 грн у якості компенсації понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу. У частині стягнення грошових коштів у загальному розмірі 287102,03 грн відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2023 апеляційну скаргу фізичної особи підприємця Любіна Романа Григоровича на рішення Господарського суду Харківської області від 25.08.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 06.09.2023 у справі №922/1856/23 задоволено частково. Рішення Господарського суду Харківської області від 25.08.2023 у справі №922/1856/23 скасовано в частині стягнення штрафу у розмірі 271905,32 грн та у частині інфляційної індексації у розмірі 89950,34 грн за договором поставки №020120/6 від 02.01.2020 з фізичної особи підприємця Любіна Романа Григоровича, та прийнято в цій частині нове рішення про відмову у задоволені таких вимог. Викладено абзац 2 резолютивної частини рішення від 25.08.2023 у справі №922/1856/23 у такій редакції: Стягнути з фізичної особи підприємця Любіна Романа Григоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГПЛ суму заборгованості з повернення передоплати у розмірі 565062,19 грн, штрафу у сумі 292993,43 грн, 24% річних у розмірі 350958,74 грн, інфляційної індексації у розмірі 171988,11 грн та судовий збір у розмірі 14201,64 грн. В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 25.08.2023 у справі №922/1856/23 залишено без змін.

Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 06.09.2023 у справі №922/1856/23 скасовано в частині стягнення з фізичної особи підприємця Любіна Романа Григоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГПЛ витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 163496,74 грн та прийнято в цій частині нове рішення про відмову у стягненні витрат у зазначеній частині.

20.12.2023 Господарським судом Харківської області видано відповідні накази.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.04.2024 закрито провадження щодо розгляду скарги (вх.№8134 від 26.03.2024) фізичної особи підприємця Любіна Романа Григоровича на дії (бездіяльність) державного виконавця в частині: визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталія Петровича щодо винесення постанови про опис та арешт майна боржника від 13.02.2024 у зведеному виконавчому провадження №74143791, якою описано та накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 відповідно до переліку, та в частині визнання протиправною та скасування постанови про опис та арешт майна боржника від 13.02.2024 у зведеному виконавчому провадженні №74143791, якою описано та накладено арешт на майно, що належить боржнику відповідно до переліку ОСОБА_1 . Скаргу (вх.№8134 від 26.03.2024) фізичної особи підприємця Любіна Романа Григоровича на дії (бездіяльність) державного виконавця в частині: визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталія Петровича щодо винесення постанов про опис та арешт майна боржника від 22.02.2024 у зведеному виконавчому провадження №74143791, якими описано та накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 відповідно до переліку, та в частині визнання протиправними та скасування постанов про опис та арешт майна боржника від 22.02.2024 у зведеному виконавчому провадженні №74143791, якими описано та накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 відповідно до переліку - залишено без розгляду. У клопотанні стягувача щодо судових витрат від 03.04.2024 відмовлено.

14.10.2025 фізична особа підприємець Любін Роман Григорович звернувся до господарського суду з клопотанням (вх.№23867/25 від 14.10.2025) про скасування заходів забезпечення позову, у якому просив: скасувати заходи забезпечення позову у частині накладення арешту на рухоме майно відповідача, а саме: щодо 13 автотранспортних засобів, придбаних Кабаненко Анною Володимирівною, на електронних торгах ДП Сетам відповідно до протоколу №636282 проведення електронного аукціону (торгів) від 05.05.2025 та протоколу №646351 проведення електронного аукціону (торгів) від 18.09.2025.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.11.2025 у справі №922/1856/23 у задоволенні клопотання (вх.№23867/25 від 14.10.2025) про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Відповідач - фізична особа підприємець Любін Роман Григорович, подав на зазначену ухвалу до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, не з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.11.2025 у справі №922/1856/23 скасувати, прийняти постанову про скасування заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на рухоме майно відповідача, а саме: щодо 13 автотранспортних засобів, придбаних Кабаненко Анною Володимирівною, на електронних торгах ДП Сетам, відповідно до протоколу №636282 проведення електронного аукціону(торгів) від 05.05.2025 та протоколу №646351 проведення електронного аукціону(торгів) від 18.09.2025.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Любіна Романа Григоровича залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.11.2025 у справі №922/1856/23 залишено без змін.

16.12.2025 через підсистему Електронний суд від Товариства з обмеженою відповідальністю ГПЛ надійшла заява (вх.№14503 від 17.12.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі №922/1856/23, в якій просить винести додаткову постанову, якою стягнути з фізичної особи-підприємця Любіна Романа Григоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГПЛ грошові кошти у сумі 20000,00 грн у якості компенсації понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 прийнято заяву (вх.№14503 від 17.12.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю ГПЛ про ухвалення додаткового рішення у справі №922/1856/23 до розгляду у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи.Встановлено відповідачу за первісним позовом строк для надання письмових пояснень або заперечень з приводу заяви з доказами надсилання їх копії заявнику до 23.12.2025 (кінцева дата для надходження безпосередньо до суду).

21.12.2025 відповідач надіслав заперечення (вх. № 14671) на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ГПЛ про ухвалення додаткового рішення у справі №922/1856/23 в яких він просить зменшити їх розмір на 20 000 грн, посилаючись, зокрема, на те, що заявлений позивачем до розподілу розмір витрат на правову допомогу із розрахунку 5000 грн за годину є завищеним з огляду на те, що в 6 разів перевищує середні ціни вартості роботи адвоката в Україні, а також на те, що факт здійснення адвокатом Чальцевим Д.В. представництва інтересів позивача при розгляді справи раніше даного апеляційного розгляду викликає обґрунтований сумнів в реальності заявленого обсягу правової допомоги, оскільки цей представник вже формував правові позиції у даній справі, яку вже вирішено, у тому числі і щодо вжитих заходів забезпечення позову, які раніше окремо оскаржувались в рамках цієї справи.

Також відповідач зазначив, що зміст відзиву на апеляційну скаргу лише приблизно на 20% містить інформацію, яку можна ідентифікувати як професійну правничу допомогу, а більша частина цього документу становить викладення хронології провадження у справі, виконавчих проваджень, детальний перелік арештованого та проданого майна.

Крім цього відповідач окремо звертає увагу на невідповідність критеріям реальності та співмірності зазначеної в п. 2 акту наданих послуг від 12.12.2025 в якості послуги з правничої допомоги - дій з ознайомлення з текстом клопотання про відкладення судового засідання обсягом 2 сторінки та формування позиції з приводу вказаного клопотання із зазначенням витраченого часу - 1 години та вартості - 5000 грн, оскільки клопотання відповідача про відкладення розгляду справи містило 2 речення і по суті зазначало про неможливість бути на запланованому засіданні представнику у зв`язку із навчанням студентів.

З огляду на наведене, відповідач зазначив про неспівмірність суми гонорару представника позивача зі складністю розглянутого судом питання, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю судових засідань, тривалістю розгляду справи, тощо та про те, що вищенаведені факти свідчать про зловживання позивачем своїми правами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, проаналізувавши доводи заяви позивача за первісним позовом про ухвалення додаткового рішення у справі №922/1856/23, та заперечень відповідача на вказану заяву, колегія суддів зазначає таке.

Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За положеннями статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, установлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що інші, ніж судовий збір судові витрати покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пунктом 3 частини 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі, якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Оскільки за результатами апеляційного перегляду ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання (вх.№23867/25 від 14.10.2025) про скасування заходів забезпечення позову залишено без змін, з огляду на положення частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України обґрунтований розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, підлягає покладенню на відповідача за первісним позовом.

Оскільки питання розподілу судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, понесених при апеляційному розгляді справи не вирішено при ухваленні постанови Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2025, зазначене питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення додаткової постанови.

Відповідно до положень статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина 1). У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина 2). Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У відзиві (вх.№13929 від 02.12.2025) на апеляційну скаргу ТОВ ГПЛ зазначало, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи №922/1856/23 у Східному апеляційному господарському суді, становить 20000 грн з розрахунку вартості 1 години 5000,00 грн (з урахуванням відзиву на апеляційну скаргу), без урахування інших процесуальних документів та участі у судових засіданнях.

08.12.2025 через підсистему Електронний суд від представника позивача надійшла заява (вх.№14140), в якій, посилаючись на частину 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, зазначив, що докази щодо понесених судових витрат у зв`язку з розглядом даної справи у Східному апеляційному господарському суді будуть подані протягом 5-ти днів з моменту ухвалення судом рішення.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу Українипередбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як зазначено вище, у відзиві на апеляційну скаргу та заяві (вх.№14140 від 08.12.2025) позивач за первісним позовом заявив, що у встановлений Господарським процесуальним кодексом України строк буде подано заяву про вирішення питання розподілу судових витрат разом з доказами їх понесення та детальним розрахунком у зв`язку з розглядом зазначеної судової справи у Східному апеляційному господарському суді, а 16.12.2025 - у встановлений частиною 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України строк ним через підсистему Електронний суд подано заяву, в якій він просить стягнути з відповідача за первісним позовом - фізичної особи-підприємця Любіна Романа Григоровича, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГПЛ грошові кошти у сумі 20000,00 грн у якості компенсації понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу.

До вказаної заяви надано: довіреність на Чальцева Д.В., витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №3632 на ім`я Чальцева Дмитра Вадимовича, акт прийняття-передачі наданих послуг від 12.12.2025, договір №14/10/25 про надання правової допомоги від 14.10.2025, додаткову угоду №1 від 14.10.2025 до договору про надання правової допомоги №14/10/25 від 14.11.2025, рахунок №12/12/25 від 12.12.2025, докази направлення заяви з додатками відповідачу за первісним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд ураховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частин 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7,9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Як зазначено вище, 21.12.2025 відповідач надіслав заперечення (вх. № 14671) на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ГПЛ про ухвалення додаткового рішення у справі №922/1856/23, в яких він просить зменшити їх розмір на 20 000 грн, посилаючись, зокрема, на те, що заявлений позивачем до розподілу розмір витрат на правову допомогу із розрахунку 5000 грн за годину є завищеним з огляду на те, що в 6 разів перевищує середні ціни вартості роботи адвоката в Україні, а також на те, що факт здійснення адвокатом Чальцевим Д.В. представництва інтересів позивача при розгляді справи раніше даного апеляційного розгляду викликає обґрунтований сумнів в реальності заявленого обсягу правової допомоги, оскільки цей представник вже формував правові позиції у даній справі, яку вже вирішено, у тому числі і щодо вжитих заходів забезпечення позову, які раніше окремо оскаржувались в рамках цієї справи.

Також відповідач зазначив, що зміст відзиву на апеляційну скаргу лише приблизно на 20% містить інформацію, яку можна ідентифікувати як професійну правничу допомогу, а більша частина цього документу становить викладення хронології провадження у справі, виконавчих проваджень, детальний перелік арештованого та проданого майна.

Крім цього відповідач окремо звертає увагу на невідповідність критеріям реальності та співмірності зазначеної в п. 2 акту наданих послуг від 12.12.2025 в якості послуги з правничої допомоги дій з ознайомлення з текстом клопотання про відкладення судового засідання обсягом 2 сторінки та формування позиції з приводу вказаного клопотання із зазначенням витраченого часу - 1 години та вартості - 5000 грн, оскільки клопотання відповідача про відкладення розгляду справи містило 2 речення і по суті зазначало про неможливість бути на запланованому засіданні представнику у зв`язку із навчанням студентів.

З огляду на наведене, відповідач зазначив про неспівмірність суми гонорару представника позивача зі складністю розглянутого судом питання, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю судових засідань, тривалістю розгляду справи, тощо та про те, що вищенаведені факти свідчать про зловживання позивачем своїми правами.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що окрім вказаного критерію співмірності, суд має оцінити відповідні витрати на предмет їх реальності.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44).

У цілому нормами процесуального законодавства (частина 4 ст.126 та частина 5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України) передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Відповідно до статті 26 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Стаття 1 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність визначає, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частинами 1 та 2 статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність установлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру, - погодинної оплати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначено, зокрема те, що вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною 1 статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність як форма винагороди адвоката, але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, ураховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

У постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 зазначено, що за змістом пункту 1 частини 2 ст.126, частини 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 ст.126 цього Кодексу).

З матеріалів справи убачається, що представництво інтересів позивача у даному апеляційному провадженні здійснювалось адвокатом Чальцевим Д.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 14.10.2025 № 14/10/25, укладеного позивачем з адвокатським бюро Дмитра Чальцева ,згідно з предметом якого в порядку та на умовах, що визначені даним Договором, Бюро зобов`язується надати Клієнту за його дорученням комплекс юридичних послуг, а Клієнт, у свою чергу, зобов`язаний оплатити надані послуги в порядку та на умовах, що визначені даним Договором.

Згідно з п. 1.2. Договору надання комплексу юридичних послуг від імені Бюро здійснюється керуючим Бюро - адвокатом Чальцевим Д.В., який діє на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 3632, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області № 11 від 04.08.2020 .

Пунктом 1.3. Договору передбачено, що послуги за цим Договором вважаються наданими з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг, або, у випадку необґрунтованої відови Клієнта від підписання акту, з моменту направлення такого акту на адресу Клієнта.

Пунктом 2.1. Договору передбачено право Бюро представляти і захищати права, свободи та інтереси Клієнта у суді, а п.2.2. Договору до обов`язків Бюро віднесено за дорученням Клієнта представляти його інтереси у встановленому порядку у всіх судових інстанціях.

Згідно з п. 4.1. Договору розмір гонорару Бюро визначається за погодинною ставкою. Фактична вартість послуги залежить від складності її надання, об`єму вихідного документу та розраховується виходячи з вартості однієї години роботи адвоката, яка складає 5000 грн.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що оплата послуг Бюро здійснюється Клієнтом на підставі рахунків на оплату,шляхом:

- здійснення попередньої оплати у розмірі 100% вартості послуги;

- здійснення часткової попередньої оплати (авансу) у розмірі 50% вартості послуги;

- здійснення оплати за надані послуги по факту її надання у строк, який зазначається у відповідному рахунку на оплату;

- в іншому порядку, визначеному у додатку до Договору.

Строк дії Договору в пункті 8.1. встановлено до 31.12.2025.

В акті приймання-передачі наданих послуг від 12.12.2025 зазначено про надання адвокатом Чальцевим Д.В. наступних юридичних послуг в межах розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову в частині скасування арешту на рухоме майно відповідача в межах розгляду справи № 922/1856/23 у Східному апеляційному господарському суді як суді апеляційної інстанції:

1.Підготовка та направлення відзиву на апеляційну скаргу:

ознайомлення з текстом апеляційної скарги відповідача на ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.11.2025 обсягом 7 стор.;

- написання тексту відзиву на апеляційну скаргу обсягом 11 стор;

- подання відзиву на апеляційну скаргу через підсистему Електронний суд до Східного апеляційного господарського суду (завантаження відзиву на апеляційну скаргу, направлення його на адресу відповідача, направлення безпосередньо до суду.

Витрачений час - 3 години, вартість 15 000 грн.

2. Ознайомлення з текстом клопотання про відкладення судового засідання обсягом 2 сторінки та формування позиції з приводу вказаного клопотання у судовому засіданні.

Витрачений час - 1 год. Вартість 5000 грн.

Акт підписано адвокатом Чальцевим Д.В. та директором позивача.

Адвокатським бюро Дмитра Чальцева на оплату зазначених послуг позивачу виставлено відповідний рахунок від 12.12.2025 № 12/12/25 на суму 20 000 грн.

Оцінюючи заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу на відповідність встановленим статтею 126 Господарського процесуального кодексу України критеріям дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності відповідно до ціни позову, з урахуванням складності справи, колегія суддів зазначає, що зазначені в Акті послуги та їх вартість не в повній мірі відповідають вказаним критеріям.

Матеріалами справи підтверджується реальність надання зазначеної в пункті 1 вказаного Акту послуги із подання відзиву на апеляційну скаргу, який містить викладення правової позиції позивача, з якою погодився суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови за результатами апеляційного перегляду.

Разом з цим зазначена послуга охоплює зазначені в цьому пункті Акту дії щодо підготовки та направлення цього документу, у тому числі суто технічні дії, які самі по собі не є правовою допомогою, як-то написання тексту відзиву та його направлення на адресу суду через підсистему Електронний суд та які, у зв`язку з цим, не утворюють окремого від складання відповідної заяви по суті справи корисного юридичного ефекту для Клієнта, а тому безпідставно виокремлені в Акті.

Колегія суддів погоджується з доводами заперечень відповідача на заяву позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу щодо явної невідповідності критеріям реальності та співмірності зазначеної в п. 2 акту наданих послуг від 12.12.2025 в якості послуги з правничої допомоги дій з ознайомлення з текстом клопотання про відкладення судового засідання обсягом 2 сторінки та формування позиції з приводу вказаного клопотання із зазначенням витраченого часу - 1 години та вартості 5000 грн, оскільки клопотання відповідача про відкладення розгляду справи містило 2 речення і по суті зазначало про неможливість бути на запланованому засіданні представнику у зв`язку із навчанням студентів.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що обґрунтованим (реальним), співмірним та розумним у відповідності до положень 126 Господарського процесуального кодексу України є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, пов`язану з апеляційним розглядом справи, 10000 грн.

Керуючись ст.123, 126, 129, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву (вх.№14503 від 17.12.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю ГПЛ про ухвалення додаткового рішення у справі №922/1856/23 за результатом розгляду апеляційної скарги (вх.№2419Х/2) фізичної особи-підприємця Любіна Романа Григоровича на ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.11.2025 у справі №922/1856/23, задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи підприємця Любіна Романа Григоровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГПЛ (36034, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Половки, буд. 70б, ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з апеляційним розглядом справи, у розмірі 10000 грн.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені ст.286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.В. Тарасова

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя В.В. Лакіза