ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22.12.2025м. ДніпроСправа № 904/7118/25

Суддя Ліпинський О.В. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Ойл Трейдинг", м. Київ

до Відповідача-1: Дочірнього підприємства "Авіком Рівне", м. Рівне

Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "М.В.Л. Груп", м.Рівне

Відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Автострада Гарант", м. Дніпро

про визнання договору недійсним

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Ойл Трейдинг" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Дочірнього підприємства "Авіком Рівне" (далі - Відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "М.В.Л. Груп" (далі - Відповідач-2) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Автострада Гарант" (далі - Відповідач-3), в якому просить:

- визнати недійсними договори купівлі-продажу укладені між ТЗОВ "М.В.Л. Груп" та Дочірнім підприємством "Авіком Рівне" від 22.01.2023 року у кількості 24 (двадцять чотири) договори та договір, який укладений між ТОВ "Автострада Гарант" та Дочірнім підприємством "Авіком Рівне" як такі, що були вчинені на шкоду ТОВ "Альянс Ойл Трейдинг", якому було завдано збитків на загальну суму 17 354 334,81 грн. за ознаками фраудаторності договорів;

- застосувати наслідки недійсності правочину та зобов`язати Дочірнє підприємство "Авіком Рівне" повернути ТОВ «Автострада Гарант» транспортні засоби, відповідно до переліку, викладеному у позові.

Позовні вимоги обґрунтовані вчиненням ТОВ «Автострада Гарант» дій, у тому числі щодо відчуження транспортних засобів, направлених на уникнення фінансової відповідальності перед кредиторами, зокрема перед Позивачем.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2025 року складає 3 028,00 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Як убачається зі змісту прохальної частини позову, Позивачем заявлено 25 немайнових вимог, за які підлягає сплаті судовий збір у розмірі 60 560,00 грн.

Крім того, позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру, за яку, з урахуванням понижуючого коефіціенту, сплаті підлягає судовий збір у розмірі 253 344,00 грн. (21 112 000,00 грн * 1,5% * 0,8).

Таким чином, загальний розмір судового збору за подання даного позову складає 313 904,00 грн.

Повивачем в якості доказів сплати судового збору до позову додано платіжні інструкції № 1376 від 20.02.2024 року та № 2863 від 30.10.2025 року.

Відповідно до довідок канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області №359/25 від 16.12.2025 та № 362/25 від 17.12.2025 зазначені платіжні інструкції використані у справах № 904/5705/23 (заява про збільшення розміру позовних вимог, яку не прийнято до розгляду) та № 904/6323/25 (постановлено ухвалу про повернення позовної заяви без розгляду).

Позивач не звертався до суду з заявою згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" про повернення судового збору сплаченого відповідно до платіжних інструкцій № 1376 від 20.02.2024 року та № 2863 від 30.10.2025 року.

Згідно ч. 5. ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви за умови повернення без розгляду попередньо поданої заяви також розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, заявник/позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника / позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник / позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була залишена без розгляду.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі №160/554/23.

Отже, платіжні інструкції № 1376 від 20.02.2024 року та № 2863 від 30.10.2025 року не можуть бути прийняті судом в якості належного доказу оплати судового збору за подання позову у даній справі.

Таким чином, позовна заява подана позивачем без додержання вимог ст. 164 ГПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 162, 164, 174, 234 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Позивачу протягом 7 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати докази сплати судового збору у розмірі 313 904,00 грн.

Роз`яснити Позивачу, що в разі невиконання вимог щодо усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, така заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ліпинський