ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 рокум. ОдесаСправа № 916/2244/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гонтар Валентини Петрівни

на рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2025, суддя суду першої інстанції Желєзна С.П., м. Одеса, повний текст рішення складено та підписано 15.09.2025

по справі №916/2244/25

за позовом: Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі»

до Фізичної особи-підприємця Гонтар Валентини Петрівни

про стягнення 137 849,69 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Гонтар Валентини Петрівни про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію в розмірі 137 781,74 грн, 3% річних у розмірі 67,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем рішення комісії, оформленого протоколом №94/2 від 22.10.2024, про здійснення нарахувань необлікованої електричної енергії. При цьому рішення комісії було прийнято на підставі акта про порушення №8007599 від 23.09.2024, яким зафіксовано наявність на об`єкті відповідача порушень Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 позов задоволено; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Гонтар Валентини Петрівни на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» заборгованість за необліковану електричну енергію в розмірі 137 781,74 грн, 3% річних у розмірі 67,95 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Приймаючи дане рішення суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із порушенням відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, позивачем було прийнято рішення про стягнення вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 137 781,74 грн, яке не було виконано відповідачем у строк, визначений п. 8.2.7 глави VIII ПРРЕЕ, тому позовні вимоги про стягнення основного боргу та 3% річних підлягають задоволенню.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Гонтар Валентини Петрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 по справі №916/2244/25.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції не було враховано те, що відповідачем не підписувався відповідний акт пломбування та будь-які документи, які б підтверджували опломбування позивачем розрахункових засобів обліку електричної енергії та електроустановок і інших пристроїв, передачу відповідачу на збереження засобів вимірювальної техніки та установлених пломб, та складання відповідного акта про пломбування і передачу на збереження засобів вимірювальної техніки та установлених пломб, тому у відповідача взагалі не виник обов`язок щодо збереження пломб. Відтак відсутня правова підстава виникнення відповідальності за пошкодження пломби.

Відповідач також звертає увагу на відсутність відомостей про документ представника (серії, номер документа, дата видачі), який допустив позивача для складення акта та який нібито є сином відповідача. Відсутність зазначених відомостей, за твердженням відповідача, є підставою для визнання такого акта недійсним і таким, що не може бути підставою для нарахування споживачу вартості необлікованої електричної енергії.

Крім того, апелянт вказує на неповідомлення його про дату та час розгляду комісією акту про порушення.

ФОП Гонтар В.П. також звертає увагу на розміщення лічильника на фасаді будинку, що відповідно виключає можливість збереження такого лічильника споживачем.

Апелянт стверджує, що підписання актів, за якими відповідальність за збереження пломб та засобу комерційного обліку покладається на споживача, було здійснено під примусом, оскільки споживач не наділений жодними правами і не може впливати на умови розміщення засобу комерційного обліку.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 по справі №916/2244/25 та ухвалити нове рішення про відмову у позові в повному обсязі.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» надійшов відзив на апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гонтар Валентини Петрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 по справі №916/2244/25.

Позивач вказує, що жодних доказів, які би спростовували факт передачі ФОП Гонтар В.П. на збереження цілісності лічильника № 0852311 разом із встановленими на ньому пломбами та доказів, які б свідчили про те, що акт технічної перевірки №1211904 не був підписаний з боку Споживача ФОП Гонтар В.П., а ні в першій інстанції, а ні з апеляційною скаргою, подано не було.

Позивач зазначає, що місце знаходження лічильника № 0852311, чи то в середині підвального приміщення № 1, чи на фасаді приміщення, ніяк не впливає на наявність обов`язку Споживача ФОП Гонтар В.П. щодо збереження та цілісності відповідного засобу комерційного обліку, пломб та індикаторів впливу, встановлених на ньому. Адже вона є власницею усього приміщення загальною площею 86 кв.м. за адресою м. Одеса, вулиця Академіка Корольова, 104, корпус 3. Тобто право власності апелянта розповсюджується як на внутрішнє приміщення, так і на його фасадну частину.

Позивач вказує, що після винесення оскаржуваного рішення ним було встановлено допущену в акті перевірки описку щодо зазначення ПІБ представника споживача, у акті було помилково зазначено Гонтар Олександр Іванович замість вірного ОСОБА_1 . На підтвердження даних обставин до відзиву на апеляційну скаруг було додано відповідну пояснювальну записку.

Позивач також вказав, що представником Споживача для встановлення своєї особи було пред`явлено документ в Дії і в цьому документі було зазначено вірне ПІБ Гонтар Олександр Євгенійович.

Крім того, позивач послався на те, що в архіві підприємства було знайдено копію довіреності від 15.12.2017 року НМТ 441107. Відповідно до змісту вказаної довіреності Гонтар Валентина Петрівна уповноважує громадянина Гонтар Олександра Євгенійовича бути її представником, зокрема в організації ОЕМ «ДАЕК «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» з питань укладення договорів з постачальниками електроенергії. Для виконання повноважень за вказаною довіреністю Гонтару О.Є. надано право від імені Гонтар В.П. підписувати документи, технічні паспорти тощо. Довіреність видана строком на три роки та дійсна до 15.12.2020.

Позивач також послався на те, що Гонтар О.Є. було підписано акт про порушення та отримано такий акт наручно, отже вбачається, що Споживач був повідомлений про дату та час засідання комісії належним чином. Саме тому акт додатково не направлявся на юридичну адресу Апелянта.

Позивач наголошує, що власник приміщення, на території якого встановлено лічильник, відповідає за збереження і цілісність не тільки лічильника, а також встановлених на ньому пломб. При цьому позивач звертає увагу, що незгода із прийнятими на себе зобов`язаннями щодо збереження та цілісності лічильника та встановлених на ньому пломб була висловлена відповідачем лише в межах даного спору, тобто після спливу значного періоду часу.

Керуючись викладеним вище, позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Гонтар Валентини Петрівни, а рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 по справі №916/2244/25 залишити без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/2244/25 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді Поліщук Л.В., Таран С.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2025.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №916/2244/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.10.2025 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Гонтар Валентини Петрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 по справі №916/2244/25 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/2244/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/2244/25.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Гонтар Валентини Петрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 по справі №916/2244/25; розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Гонтар Валентини Петрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 по справі №916/2244/25 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 20.11.2025.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про розгляд справи №916/2244/25 у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про розгляд справи №916/2244/25 у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 6, 7 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи або день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали апеляційного господарського суду від 03.11.2025, якою відкрито апеляційне провадження у справі №916/2244/25, була отримана в електронному кабінеті представником відповідача адвокатом Діденко К.В. - 03.11.2025, позивачем - 03.11.2025.

Тобто учасники справи вважаються повідомленими належним чином про розгляд апеляційним господарським судом апеляційної скарги в письмовому провадженні без виклику сторін.

Щодо клопотання позивача про долучення доказів, колегія суддів зазначає наступне.

Разом з відзивом на апеляційну скаргу, позивач подав клопотання про долучення доказів, а саме:

- копії довіреності від 15.12.2017 НМТ 441107;

- пояснювальної записки від 17.11.2025 до акту про порушення № 8007599.

Розглянувши дане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

У частині першій статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тягар доказування (onus probandi) лежить на сторонах.

Згідно із частиною другою статті 80 ГПК позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина восьма статті 80 ГПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до правових позицій ВС КГС, викладених у постановах від 13.04.2021 у справі 909/722/14 та від 1 липня 2021 року по справі 46/603, положення ч. 3 ст. 269 ГПК України передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи" і тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою). Недоведеність таких обставин виключає процесуальні підстави для дослідження апеляційним судом таких додаткових доказів. Положення статті 269 ГПК України є універсальними і застосовуються судом апеляційної інстанції у всіх категоріях спорів.

У висновку щодо застосування приписів статей 80, 269 ГПК України, викладеного Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06.02.2019 зі справи 916/3130/17 та від 18.06.2020 зі справи 909/965/16, від 26.02.2019 зі справи 913/632/17 єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи.

При цьому за імперативним приписом частини четвертої статті 13 названого Кодексу кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених вище критеріїв у вирішенні питання про прийняття судом апеляційної інстанції таких доказів матиме наслідком порушення приписів статті 269 ГПК України, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.

Системний аналіз статей 80, 269 ГПК України свідчить про те, що докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом та винесення оскаржуваного рішення. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у т.ч. апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи.

Отже, така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання сторонами таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Правова позиція з цього питання викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/17 та від 06.03.2019 у справі №916/4692/15, від 11.09.2019 у справі № 922/393/18, від 16.12.2020 у справі № 908/1908/19.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскільки пояснювальна записка до акту про порушення № 8007599 була створена лише 17.11.2025, тобто не існувала на момент винесення рішення судом першої інстанції, то це є новим доказом, а тому не приймається колегією суддів до уваги.

Крім того, позивачем не було наведено об`єктивних обставин, які унеможливлювали подачу до суду першої інстанції копії довіреності від 15.12.2017 НМТ 441107, адже відповідний доказ був наявний у позивача.

З огляду на викладене вище, колегія суддів залишає без розгляду додані до відзиву на апеляційну скаргу докази, а саме копію довіреності від 15.12.2017 НМТ 441107 та пояснювальну записку від 17.11.2025 до акту про порушення № 8007599.

Фактичні обставини, встановлені судом.

02.02.2018 між ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» (Постачальник) та ФОП Гонтар В.П. (Споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №7771.

Пунктом 9.4. Договору встановлено, що договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2018 року. Договір вважається щорічно продовжено, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено при припинення його дії або перегляд його умов.

У додатку №2 до договору про постачання електричної енергії №7771 від 02.02.2018 сторонами було визначено, що об`єкт Споживача знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 104, корпус 3 (підвальне приміщення №1); номер лічильника 0852311. Прилад обліку згідно додатку №10 розташований на фасаді.

При цьому акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін №3984 від 20.12.2017 є додатком №7 до договору про постачання електричної енергії №7771 від 02.02.2018. Балансова належність електромереж та установок визначена у акті наступним чином: Постачальника - РП «Спортивний» ЗТП 2739 з трансформатором 630 кВА, Споживача - КЛ-0,4 кВ від РУ-0,4 кВ ЗТП 2719 до ЩКО Споживача, проводом AsXSn 4x16, довжиною 35 м; межа відповідальності за стан та обслуговування електромереж та установок установлюється на наконечниках проводу в РУ-0,4кВ ЗТП 2719.

Додаток №7 до Договору було підписано від імені ФОП Гонтар В.П. її представником Гонтар О.Є.

Нежитлове приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 104, корпус 3, належить Гонтар В.П на праві власності з 2017 року, що підтверджується інформаційною довідкою №436209478 від 21.07.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

25.11.2018 ФОП Гонтар В.П. було підписано заяву-приєднання до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті АТ «Одесаобленерго».

26.07.2021 представниками АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за участю Гонтар В.П. було складено акт технічної перевірки №1352422 засобу обліку, який розташований на об`єкті споживача за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 104, корпус 3, згідно з яким електролічильник НІК 2301 АП1 заводський номер 0852311, розташований на фасаді був опломбований пломбами 30140284, 30140285, 30140286.

23.09.2024 представниками АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за результатами перевірки об`єкту ФОП Гонтар В.П. за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 104, корпус 3, було складено акт №8007599 про порушення ПРРЕЕ відсутність пломби 30140285, 30140286, що були встановлені на засобі комерційного обліку та вказані в акті про пломбування та передачу на зберігання споживачу.

Акт про порушення №8007599 від 23.09.2024 був складений за участю представника споживача Гонтар О.Є., який, як вказано в акті, є сином власниці приміщення, та яким і було підписано акт. Водночас у графі «зауваження до складеного акту» представником споживача вказано наступне: «лічильник знаходиться у вільному доступі у зв`язку з чим могли бути пошкоджені пломби, цілісність пломб споживачем пошкоджена не була».

Акт про порушення №8007599 від 23.09.2024 містить відомості про розгляд його комісією 22.10.2024 о 09:00 год за адресою: м. Одеса, вул. м. Боровського, буд. 28 Б.

Окремо відомості про складення та вручення акту про порушення №8007599 від 23.09.2024 Гонтар О.І. були надані суду першої інстанції також у вигляді пояснювальної записки від 23.09.2025, складеної представниками АТ «ДТЕК Одеські електромережі». Відповідно до даної записки, 23.09.2024 при складанні акта про порушення №8007599 був присутній ОСОБА_2 , що представився сином власниці об`єкту ФОП Гонтар В.П. Посвідчення особи пред`явив в електронному вигляді на телефоні. Після підписання акту про порушення копія була видана йому наручно.

23.09.2024 представниками АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за участю Гонтар О.І. було складено акт технічної перевірки №1352422 засобу обліку, який розташований на об`єкті споживача за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 104, корпус 3.

22.10.2024 за результатами проведення засідання з розгляду акту про порушення №8007599 від 23.09.2024 комісією АТ «ДТЕК Одеські електромережі» було прийнято рішення, оформлене протоколом №94/2, про проведення нарахування згідно з ПРРЕЕ протягом періоду з 23.03.2024 до 23.09.2024 на суму 137 781,74 грн. Для оплати необлікованої електричної енергії позивачем було виставлено відповідачу рахунок №8007599.

Листом №101/29/03-3028 від 22.04.2025 АТ «ДТЕК Одеські електромережі» було направлено на адресу відповідача копію рішення комісії, оформленого протоколом №94/2 від 22.10.2024, розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, рахунок №80007599. Вказаний лист згідно наданого суду поштового повідомлення був вручений відповідачу у відділенні поштового зв`язку 01.05.2025.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище, врегульовані Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019-VIII.

Оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності (п. 56 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Згідно зі ст. 45 Закону України «Про ринок електричної енергії» розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства. Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Система розподілу має бути побудована з урахуванням принципу економічної ефективності, планів розвитку міст (територій), з дотриманням режиму права власності, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища, енергоефективності, захисту життя і здоров`я людей, а також раціонального використання енергії відповідно до технічних правил та норм безпеки, передбачених нормативно-технічними документами.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі Постанова) затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ).

Відповідно до п.2. постанови укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Згідно з п.4 постанови оператор систем розподілу (далі - ОСР) має укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року N 310, та типової форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР шляхом безпосереднього вручення персоналом ОСР або з рахунком, або поштовим відправленням надає споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Надання такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

АТ «ДТЕК Одеські електромережі» є оператором системи розподілу на території Одеської області. Вказана обставина є загальновідомою та не потребує доведення згідно з ч. 3 ст. 75 ГПК України.

Відповідно до п. 1.1.2 ПРРЕЕ акт про порушення - документ встановленої форми, який складається для фіксації факту порушення на об`єкті споживача цих Правил; оператор системи - оператор системи передачі, оператор системи розподілу або оператор малої системи розподілу; розрахункові засоби вимірювання - засоби вимірювання, дані вимірювань яких використовуються засобами комерційного обліку з метою комерційних розрахунків.

Відповідно до п. 2.3.1. ПРРЕЕ на роздрібному ринку виробництво, передача, розподіл, постачання та споживання електричної енергії без розрахункових засобів комерційного обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами та Кодексом комерційного обліку.

Згідно з п. 2.3.2. ПРРЕЕ для вимірювання з метою комерційних розрахунків за електричну енергію мають використовуватися розрахункові засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам Кодексу комерційного обліку, Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

За змістом п. 2.3.3. ПРРЕЕ електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами вимірювальної техніки для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) суміщеними з лічильником електричної енергії або окремими засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії. Підключення електроустановки споживача, яка не забезпечена розрахунковими засобами (засобом) вимірювальної техніки, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, забороняється, за винятком випадків, передбачених цими Правилами. Розрахункові засоби вимірювальної техніки електричної енергії, технічні засоби контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, засоби вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії встановлюються відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку, цих Правил та проєктних рішень.

Згідно з п. 2.3.4. ПРРЕЕ відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені. Відповідальним за експлуатацію та технічний стан засобів (вузлів) вимірювальної техніки є їх власник.

Згідно з п. 5.1.1. ПРРЕЕ оператор системи має право, зокрема, на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до розрахункових засобів вимірювання електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживачів та інших учасників роздрібного ринку, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності оператора системи; проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії; на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів вимірювання, контролю за рівнем споживання електричної енергії та потужності, вимірювання показників якості електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки вимірювання та/або точки обліку відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору; складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та порушення вимог законодавства України у сфері енергетики.

Враховуючи вищенаведені приписи чинного законодавства, господарський суд доходить висновку про наявність у АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як оператора системи, права на отримання безперешкодного доступу до розрахункових засобів вимірювання електричної енергії з метою проведення обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень. В свою чергу, на ФОП Гонтар В.П. покладається обов`язок забезпечити доступ до належних їй електроустановок.

Згідно з пп. 8, 9 п. 5.5.5 ПРРЕЕ Споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; невідкладно повідомляти оператора системи та постачальника послуг комерційного обліку про недоліки в роботі засобу вимірювання.

Власники (користувачі) електроустановок, об`єктів або окремих елементів об`єкта, території (приміщення), де встановлені засоби комерційного обліку електричної енергії (далі ЗКО), пломби та індикатори впливу (зокрема електричного/магнітного поля) на ЗКО, а також інше обладнання вузлів обліку, відповідають за їх збереження і цілісність (зокрема дотримання обумовлених проектом параметрів зовнішнього середовища, захист від пошкоджень та зовнішнього втручання) відповідно до акта пломбування (документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗКО, установлених пломб та індикаторів) (п. 5.5.1 п. 5.5 глави 5.5 розділу V Кодексу комерційного обліку електричної енергії).

Гонтар В.П. з 2017 року є власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційної довідкою №436209478 від 21.07.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Так, після набуття права власності відповідачем було укладено з ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» договір про постачання електричної енергії №7771 від 02.02.2018.

При цьому після зміни законодавства, яке регулює відносини між сторонами, відповідачем було 25.11.2018 підписано заяву-приєднання до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті АТ «Одесаобленерго», найменування якого було змінено на АТ «ДТЕК Одеські електромережі». Вказані обставини відповідач не заперечує. Таким чином, ФОП Гонтар В.П. є споживачем електричної енергії з лютого 2018 року.

26.07.2021 представниками АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за участю Гонтар В.П. було складено акт технічної перевірки №1352422 засобу обліку, який розташований на об`єкті споживача за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 104, корпус 3, згідно з яким електролічильник, розташований на фасаді був опломбований пломбами 30140284, 30140285, 30140286. Таким чином, засіб комерційного обліку та пломби до нього були передані на зберігання відповідачу.

Доводи про не підписання акта технічної перевірки відповідачкою колегією суддів відхиляються, оскільки на наданому суду акті наявний підпис споживача. При цьому питання про призначення по даній справі судової почеркознавчої експертизи з метою спростування обставини підписання акта особисто Гонтар В.П. останньою поставлено не було.

Колегія суддів відхиляє посилання відповідача, який стверджує, що розташування лічильника на фасаді будинку виключає можливість забезпечення його схоронності споживачем, оскільки ні ПРРЕЕ, ні Кодекс комерційного обліку електричної енергії не визначають, що на збереження може бути переданий виключно лічильник, який розміщений всередині приміщення.

Гонтар В.П., будучи обізнаною з фактом розміщення лічильника на фасаді належного їй нежитлового приміщення могла вжити заходи з метою його збереження або ініціювати перед АТ «ДТЕК Одеські електромережі» питання про зміну місця його розташування.

Згідно з пп. 2 п. 8.4.2 глави 8.4 розділу VIII ПРРЕЕ визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень, зокрема, пошкодження або відсутність пломб з відбитками тавр оператора системи чи інших заінтересованих сторін, установлених на засобах вимірювальної техніки (вузлах обліку) (крім пломб, встановлених на кріпленнях кожуха лічильника електричної енергії), та/або пристроїв (шафи обліку, захисної панелі тощо), на яких встановлені такі пломби та які закривають доступ до струмоведучих частин схеми (вузла) обліку (за умови наявності акта про пломбування, складеного в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку, або іншого документа, який підтверджує передачу на збереження засобів вимірювальної техніки та установлених пломб).

Колегією суддів встановлено, що 23.09.2024 представниками АТ «ДТЕК Одеські електромережі» при проведенні перевірки об`єкта позивача було встановлено відсутність пломб, у зв`язку з чим складено акт про порушення №8007599.

Відповідно до абц. 1 п. 8.2.5 глави VIII ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил.

Акт про порушення №8007599 від 23.09.2024 був складений за участю представника споживача Гонтар О.Є., який, як вказано в акті, є сином власниці приміщення.

Згідно з абц. 8 п. 8.2.5 глави VIII ПРРЕЕ особа, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, має пред`явити представникам оператора системи документ, що посвідчує її особу. Відповідні дані, що посвідчують особу, зазначаються в акті про порушення (крім випадку складення акта у присутності споживача). У разі відмови особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, пред`являти представникам оператора системи документ, що посвідчує її особу, відповідна відмова особи має фіксуватися відеозйомкою, про що зазначається в акті про порушення.

Як було встановлено колегією суддів та пояснено позивачем, в Акті про порушення №8007599 від 23.09.2024 було помилково зазначено ініціали представника відповідачки, замість вірного Гонтар О.Є., було помилково вказано Гонтар О.І. В той же час, в даному Акті міститься підпис даного представника, в якому він вірно вказав свої ініціали, а саме «Гонтар О.Є.».

Колегія суддів вказує, що дані, які посвідчують особу, наприклад, дата видачі паспорта громадянина України, дійсно мають бути вказані в акті. Проте вказані дані в акті про порушення №8007599 від 23.09.2024 працівниками АТ «ДТЕК Одеські електромережі» зазначені не були. Водночас вказаний недолік з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, які можуть спростувати обставину перебування відповідача та особи, зазначеної у акті, у родинних відносинах, не може бути достатнім для висновку про складення акта за відсутності представника споживача.

Крім того, як було встановлено вище, Гонтар О.Є. вже виступав представником ФОП Гонтар В.П., зокрема, він підписував від імені відповідачки Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін №3984 від 20.12.2017, який є додатком №7 до договору про постачання електричної енергії №7771 від 02.02.2018.

Обов`язком суду при розгляді справи є саме дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності, безпосередності дослідження наявних у справі доказів. Тобто з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих і наявних у справі доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Саме чітке обґрунтування та аналіз є базовими вимогами до судових рішень та важливим аспектом права на справедливий суд.

Об`єднана палата зазначає, що відповідно до приписів частин першої та другої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що оцінка доказів - це визначення їх об`єктивної дійсності, правдивості та достовірності. Способи перевірки і дослідження доказів залежать від конкретного виду засобів доказування, що використовуються. Метою оцінки доказів (з огляду на їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності) - є усунення суперечностей між доказами, сумнівів у достовірності висновків, що випливають з отримуваної доказової інформації. Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухваленні судом рішення по суті спору. Водночас суд у кожному випадку повинен навести мотиви, з яких він приймає одні докази та відхиляє інші.

Згідно з частиною третьою статті 86 ГПК України суд, зокрема, надає оцінку доказам, у тому числі й кожному доказу, що міститься у справі, мотивує їх відхилення або врахування. Суд має надати оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Як унормовано у статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідності доказів» на відміну від «достатності доказів» підкреслює потребу співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Отже, з введенням у дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та зазначив, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що більш вірогідними є докази того, що Гонтар О.Є. є уповноваженим представником відповідачки, а отже Акт про порушення №8007599 від 23.09.2024 було складено за участі уповноваженого представника споживачки, тому посилання апелянтки в даній частині колегією суддів не приймаються до уваги.

Акт про порушення №8007599 від 23.09.2024 містить відомості про розгляд його комісією 22.10.2024 о 09:00 год за адресою: м. Одеса, вул. м. Боровського, буд. 28 Б.

Враховуючи те, що Акт про порушення №8007599 від 23.09.2024 було складено за участі уповноваженого представника споживачки та він ознайомився зі змістом даного акту, в тому числі з інформацією про дату, час та місце розгляду такого акту, про що міститься відповідний запис у даному.

Таким чином, безпідставними є посилання апелянтки на те, що вона не була повідомлена про дату,час та міцце розгляду акту про порушення.

Позиція ФОП Гонтар В.П. у межах даної справи фактично зводиться до заперечення обставин, повідомлених позивачем та підтверджених відповідними доказами, що не відповідає принципу змагальності, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження своїх вимог чи заперечень. Тобто, якщо позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, то відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази. Про перевагу однієї позиції над іншою суд і виносить власне рішення.

Згідно з п. 8.2.6 глави VIII ПРРЕЕ акт про порушення розглядається комісією з розгляду актів про порушення, що створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників оператора системи. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі комісії зазначається ЕІС код точки/точок комерційного обліку, за якою(ими) виявлено порушення (за наявності). У разі розгляду питання щодо використання на об`єкті побутового споживача електричної енергії на непобутові потреби копія рішення комісії видається/надсилається електропостачальнику. У разі причетності споживача до порушень, зазначених у пункті 8.4.2 глави 8.4 цього розділу, у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. У такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

22.10.2024 за результатами проведення засідання з розгляду акту про порушення №8007599 від 23.09.2024 комісією АТ «ДТЕК Одеські електромережі» було прийнято рішення, оформлене протоколом №94/2, про проведення нарахування згідно з ПРРЕЕ протягом періоду з 23.03.2024 до 23.09.2024 на суму 137 781,74 грн.

Відповідно до п. 8.2.7 глави VIII ПРРЕЕ кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні впродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день). У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Якщо судом прийнято рішення, яким спростовано факт безоблікового споживання електричної енергії споживачем та/або відмовлено оператору системи в задоволенні позову щодо стягнення зі споживача вартості необлікованої електричної енергії, розрахованої на підставі акта про порушення, та за умови набрання рішенням суду законної сили оператор системи скасовує відповідний акт про порушення.

Розрахункові документи за необліковану електричну енергію були вручені ФОП Гонтар В.П. 01.05.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відповідачу листа позивача №101/29/03-3028 від 22.04.2025.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем в судовому порядку рішення комісії АТ «ДТЕК Одеські електромережі», оформленого протоколом оформлене протоколом №94/2 від 22.10.2024 по розгляду акту про порушення ПРРЕЕ та про оплату відповідачем вартості необлікованої електричної у строк, визначений п. 8.2.7 ПРРЕЕ.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження оплати відповідачем на користь позивача необлікованої електричної енергії у розмірі 137 781,74 грн, визначеної згідно рішення комісії, господарський суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених АТ «ДТЕК Одеські електромережі» позовних вимог в частині стягнення основного боргу у сумі 137 781,74 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У зв`язку із порушенням відповідачем визначеного п. 8.2.7 глави VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії строку оплати необлікованої електричної енергії у розмірі 137 781,74 грн позивачем, в порядку ст. 625 ЦК України, було нараховано відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 67,95 грн, за період з 01.06.2025 до 06.06.2025.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок 3% річних, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про його правильність та обґрунтованість.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних у розмірі 67,95 грн.

Як встановлено вище, доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки апеляційного господарського суду.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 по справі №916/2244/25 за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 по справі №916/2244/25 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гонтар Валентини Петрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 по справі №916/2244/25 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 по справі №916/2244/25 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Відповідно до ст. 287 ч. 3 ГПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню за винятком випадків, передбачених п.п. а), б), в), г) п. 2) ч. 3 ст. 287 цього Кодексу.

Постанову складено та підписано 24.12.2025.

Головуючий суддя К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран