РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.12.2025Справа № 910/1216/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Шмиги В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гамма Консалт» про ухвалення додаткового судового рішення у справі №910/1216/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гамма Консалт»

до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд»

про стягнення 1177092,01 грн

Представники учасників справи:

від позивача: Мирошніченко І.В.;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гамма Консалт» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (далі - відповідач) про стягнення 1177092,01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором №178/Ф від 10.10.2016 року не компенсував понесені позивачем витрати, пов`язані зі сплатою за користування земельною ділянкою у розмірі 1177092,01 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2024 відкрито провадження у справі №910/1216/24 та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.12.2024 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гамма Консалт» до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення 1177092,01 грн задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гамма Консалт» заборгованість у розмірі 1177092,01 грн та судовий збір у розмірі 17656,38 грн.

23.12.2024 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Гамма Консалт» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №910/1216/24, у якій позивач просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 39000,00 грн.

30.12.2024 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому відповідач просить суд зменшити заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу, оскільки дана справа не є тою справою, яка потребувала б багато часу та зусиль для викладення позиції, вибору стратегії захисту, часу для підготовки процесуальних документів. На переконання відповідача, даний спір не є складним, не потребує багато витраченого часу, а тому заявлена сума не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат в нинішніх умовах війни країни та складності ведення господарської діяльності підприємств, відповідно заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є завищеною і підлягає зменшенню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2024 призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат.

14.01.2024 року через відділ діловодства суду надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2025, якого у Господарського суду міста Києва витребувано матеріали справи №910/1216/24, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 зупинено провадження у справі №910/1216/24 для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення до повернення матеріалів даної справи до Господарського суду міста Києва з Північного апеляційного господарського суду.

За супровідним листом Господарського суду міста Києва №910/1216/24/546/25 від 29.01.2025 матеріали справи №910/1216/24 були направлені на адресу Північного апеляційного господарського суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду міста Києва від 09.09.2025 у справі №910/1216/24 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2024 у справі № 910/1216/24 залишено без змін, судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покладено на скаржника.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2025 у справі №910/1216/24 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гамма Консалт» про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гамма Консалт» витрати на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, в іншій частині заяви відмовлено.

За супровідним листом Північного апеляційного господарського суду №910/1216/24/09.1-04.1/7084/25 від 26.11.2025 матеріали справи №910/1216/24 повернуті до Господарського суду міста Києва та передані на сектор судді з відділу автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2025 призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на 18.12.2025.

У судовому засіданні 18.12.2025 представник позивача просив заяву про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Частиною 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд заяви, суд на місці постановив розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі №910/1216/24 проводити за його відсутності.

Приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У той же час, враховуючи встановлені приписами ст. 238 Господарського процесуального кодексу України вимоги до змісту рішення суду та визначений у ст. 240 Господарського процесуального кодексу України порядок проголошення судового рішення, вбачається, що у разі якщо учасник справи в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України до закінчення судових дебатів у справі заявив про намір подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду докази на підтвердження розміру судових витрат, суд, після надходження відповідних доказів від учасника справи, може вирішити питання щодо розподілу судових витрат не інакше як шляхом ухвалення додаткового рішення.

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2024 у справі №910/1216/24 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем під час розгляду даної справи на оплату послуг професійної правничої допомоги, оскільки представник позивача скористався своїм правом на подання таких доказів протягом 5 днів після ухвалення рішення суду в даній справі у порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

У поданій заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «Гамма Консалт» просить стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 39000,00 грн на професійну правничу допомогу.

За приписами частин 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано копії договору про надання правової допомоги від 11.01.2024 (далі договір), укладеного між Адвокатським об`єднанням «Максим Боярчуков та Партнери» (далі виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гамма Консалт» (далі клієнт); заявки на надання послуг №2 від 11.01.2024 до договору про надання правової допомоги від 11.01.2024 (далі заявка); акту від 20.12.2024 про надані послуги до заявки на надання послуг від 11.01.2024 до договору про надання правової допомоги від 11.01.2024; детального опису наданих послуг у справі №910/1216/24; виписки по особовому рахунку Адвокатського об`єднання «Максим Боярчуков та Партнери» відкритому в АБ «Укргазбанк» за 15.01.2024; ордеру на надання правничої (правової) допомоги, серії СА №1075760 від 30.01.2024; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, серії ЧК №001255 від 15.01.2020.

Відповідно до пункту 1 договору виконавець на підставі та на умовах передбачених цим договором зобов`язується надати клієнту юридичні послуги, в тому числі: консультації та роз`яснення з українського права щодо певних питань; та/або здійснювати представництво клієнта в органах державної влади та місцевого самоврядування, в тому числі органах державної влади зі спеціальним статусом, їх департаментах, управліннях, відділах, та інших структурних підрозділах, перед їх посадовими та службовими особами; в судових органах України усіх інстанції та юрисдикцій; в правоохоронних органах України; органах соціального захисту населення, їх структурних підрозділах; органах Державної податкової служби України, органах Державної митної служби України, органах Пенсійного фонду України, у правовідносинах з фізичними та юридичними особами; у правовідносинах з адвокатськими об`єднаннями, адвокатськими бюро, адвокатами; у правовідносинах з органами юстиції, державними нотаріальними конторами, приватними нотаріусами, органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, тощо. Для виконання умов цього договору виконавець має право ознайомлюватися з будь-якими документами та матеріалами, складати, подавати та отримувати від імені клієнта будь-які документи, надавати пояснення та вчиняти інші юридично значущі дії, перелік яких не є вичерпним, в інтересах клієнта, а клієнт зобов`язується прийняти послуги та оплатити надані послуги.

Згідно пункту 2 договору обсяг послуг, розмір винагороди та строки кожного доручення з окремих питань викладатимуться у окремому документі (заявка на надання послуг), що підписується сторонами. Усі майбутні замовлення клієнта повинні бути описані в окремих заявках на надання послуг, які включатимуть положення цього договору та складатимуть невід`ємну його частину.

Пунктом 3 договору встановлено, що після надання послуг згідно з відповідною заявкою на надання послуг виконавець направляє клієнту акт про надані послуги. У випадку дострокової відмови клієнта від послуг виконавця, виконавець направляє акт про надані послуги за фактично надані послуги, а клієнт оплачує їх згідно з порядком, передбаченим договором. Відмова від послуг виконавця повинна бути оформлена в письмовій формі. По завершенню надання юридичних послуг замовнику направляється акт про надання послуг поштою або складені в електронній формі, підписані сторонами за допомогою кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи та надіслані з використанням системи електронного документообігу M.E.doc/ ВЧАСНО (або їх аналогів). Замовник зобов`язаний протягом 5 днів розглянути акт та повернути його з своїм підписом та печаткою виконавцю. У випадку відмови від підписання акту замовником або не повернення акту, та відсутності претензій по закінченню 2-х тижневого терміну з моменту кінцевої дати наданих послуг виконавець має право внести запис в акт про відмову підписання або про неотримання акту від замовника і такий акт вважається підписаним двома сторонами.

Вартість послуг виконавця, що надаються клієнту на підставі та на умовах цього договору узгоджуються між сторонами у заявці на надання послуг, що є невід`ємним додатком до цього договору. Вартість кожної окремої послуги, яка надається за цим договором клієнту узгоджується сторонами в кожній окремій заявці на надання послуг. За надання послуг клієнт повинен сплатити винагороду на розрахунковий рахунок виконавця вказаний у пункті 24 цього договору протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня підписання відповідної заявки, якщо інші умови не визначені у заявці на надання послуг (пункт 4 договору).

За умовами пункту 5 договору один адвокат виконавця буде відповідальним за те, щоб запити клієнта стосовно послуг за кожною із заявок на надання послуг були виконаними. Додаткові адвокати та помічники адвокатів можуть надавати допомогу при наданні послуг, якщо це доцільно у такій ситуації. Виконавець завжди буде призначати для роботи з питань клієнта лише тих адвокатів, які, на думку виконавця, найкраще кваліфіковані для надання клієнту ефективних та доцільних юридичних послуг.

Цей договір укладений у дату, зазначену в початку цього договору та діє до 11 січня 2025 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами всіх взятих на себе зобов`язань за ним. Цей договір може бути припинений у будь-який час до зазначеної вище дати у разі: обопільної письмової згоди сторін, або будь-якою із сторін за умови отримання іншою стороною від першої сторони письмового повідомлення за тридцять днів до такого припинення. Припинення договору не впливає на обов`язок клієнта здійснити оплату за вже надані послуги та додаткові витрати, зазнані до припинення надання послуг, або у зв`язку з належною передачею справ клієнта іншій особі. Після припинення договору, документи та майно, надані клієнтом виконавцеві, на вимогу клієнта, негайно повертаються останньому. Копії підготовлених виконавцем для клієнта документів, які можуть йому знадобитися, але яких у клієнта більше немає, будуть надані клієнту. Чернетки та результати роботи виконавця належатимуть виконавцеві. Виконавець зберігає за собою право знищити протягом обґрунтованого періоду часу будь-які документи, описані у цьому абзаці, що зберігаються у нього (пункт 17 договору).

11.01.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Максим Боярчуков та Партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гамма Консалт» було підписано заявку на надання послуг №2 від 11.01.2024 до договору про надання правової допомоги від 11.01.2024 (далі заявка), за умовами пункту 1 якої сторони погодили, що виконавець зобов`язується надати клієнту такі юридичні послуги: здійснити представництво інтересів клієнта в Господарському суді міста Києва шляхом подання позовної заяви про стягнення заборгованості з ПАТ «ХК «Київміськбуд» за договором 178/ф від 10.10.2016; здійснення представництва клієнта в судових засіданнях Господарського суду міста Києва у справі про стягнення заборгованості з ПАТ «ХК «Київміськбуд».

Згідно пункту 2 заявки послуги надаються до повного виконання сторонами своїх зобов`язань згідно договору та заявки.

Пунктом 3 заявки встановлено, що вартість послуг, які будуть надані клієнту за договором про надання правової допомоги від 11 січня 2024 року становить 19500 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок). Грошові кошти клієнт повинен перерахувати на розрахунковий рахунок виконавця вказаний у рахунку протягом 3-х днів з дня підписання договору про надання правової допомоги від 11 січня 2024 року.

Умовами пункту 4 заявки сторонами погоджено, що у випадку досягнення мети представництва, а саме, ухвалення Господарським судом міста Києва рішення про задоволення вимог позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Гамма Консалт», або укладення та затвердження судом Мирової угоди між сторонами, або сплати ПАТ «ХК «Київміськбуд» заборгованості у повному розмірі до відкриття судового провадження чи під час розгляду судового спору, клієнт додатково сплачує виконавцю гонорар, що становить 19500 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) протягом 3-х днів з дня ухвалення відповідного рішення.

20.12.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Максим Боярчуков та Партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гамма Консалт» було підписано акт про надані послуги до заявки на надання послуг від 11.01.2024 до договору про надання правової допомоги від 11.01.2024 (далі акт), згідно умов якого сторони погодили, що виконавець надав, а клієнт прийняв такі послуги згідно з заявою: виконавець здійснив представництво інтересів клієнта в Господарському суді міста Києва у справі №910/1216/24 шляхом підготовки та подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва про стягнення заборгованості з ПАТ «ХК «Київміськбуд» за договором 178/ф від 10.10.2016 року.

Відповідно до пункту 2 та 3 акту вартість наданих послуг склала 39 000 (тридцять дев`ять тисяч гривень 00 копійок). З яких: 19500 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот гривень) вартість послуг АО «Максим Боярчуков та Партнери» за умовами пункту 3 Заявки №2 від 11.01.2024, 19500 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот гривень) гонорар успіху АО «Максим Боярчуков та Партнери» за умовами пункту 4 Заявки №2 від 11.01.2024. Послуги оплачені у повному обсязі. Сторони задоволені якістю наданих Послуг і претензій одна до одної не мають.

На виконання умов договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гамма Консалт» сплатило на користь Адвокатського об`єднання «Максим Боярчуков та Партнери» грошові кошти в сумі 39000,00 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку Адвокатського об`єднання «Максим Боярчуков та Партнери» відкритому в АБ «Укргазбанк» за 15.01.2024.

З долученого до заяви детального опису наданих послуг у справі №910/1216/24 вбачається, що адвокатом Мирошніченко І.В. було наданого такі послуги:

1) Зустріч із клієнтом з метою надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань щодо перспектив та способів захисту прав та інтересів клієнта у справі про стягнення заборгованості з ПАТ «ХК «Київміськбуд» за договором №178/ф від 10.10.2016. Кількість витраченого часу 02 год. 00 хв.

2) Отримання від клієнта копій документів, що підтверджують правовідношення між сторонами, вивчення та аналіз її змісту. Кількість витраченого часу 02 год. 00 хв.

3) Підготовка та подання позовної заяви з ПАТ «ХК «Київміськбуд» за договором №178/ф від 10.10.2016. Кількість витраченого часу 06 год. 00 хв.

4) Підготовка розрахунку у справі 910/1216/24. Кількість витраченого часу 00 год. 30 хв.

5) Підготовка та подання відповіді на відзив ПАТ «ХК «Київміськбуд» у справі 910/1216/24. Кількість витраченого часу 03 год. 30 хв.

6) Складення заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі №910/1216/24, та формування документів, що до неї додаються. Кількість витраченого часу 02 год. 30 хв.

З урахуванням наданих доказів, позивач вказує про понесення витрат у розмірі 39000,00 грн за надану правничу допомогу в межах справи №910/1216/24 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» грошових коштів.

Судом встановлено, що Мирошніченко Інна Вадимівна є адвокатом в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру; - погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 та постанові Верховного Суду від 30.01.2024 року у справі №904/9441/21 наголошено на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

В той же час, Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові №922/445/19 від 03.10.2019 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Тобто, «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачем відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, що фактично відповідає висновку викладеному у вищевказаній постанові.

При цьому, у постанові від 05.10.2021 у справі №907/746/17 колегія суддів Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2022 у справі №910/429/21 та від 11.11.2022 у справі №909/50/22.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України").

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права, викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та у постанові Верховного Суду від 22.12.2022 у справі №922/2666/21.

При цьому, судом враховано, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів учасника справи (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19).

У той же час, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених і поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням обсягу наданих послуг (п. 2 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат через призму приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд враховує, що включення до складу наданих адвокатом послуг, таких послуг як «зустріч з клієнтом» та «отримання від клієнта копій документів» не може бути виділена в окремий вид послуг, позаяк є обов`язковою передумовою для складення та написання заяв по суті спору та здійснення представництва та захисту інтересів клієнта у справі, а відтак поглинається послугою «підготовка та подання позовної заяви».

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» правничу допомогу слід розглядати як комплекс професійних послуг, спрямованих на забезпечення ефективного захисту прав та інтересів клієнта.

З огляду на це, така технічна дія, як підготовка розрахунку по справі не може бути визнана окремим видом правничої допомоги, адже остання за своєю суттю є лише допоміжним елементом основних юридичних послуг та не створює самостійної правової цінності.

Судом також взято до уваги, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/1215/24, представництво у якій здійснювало Адвокатське об`єднання «Максим Боярчуков та Партнери» і предметом її розгляду було питання, пов`язане з неналежним виконанням відповідачем (ПАТ «ХК «Київміськбуд») умов подібного договору №177/Ф від 10.10.2016.

Водночас дана справа є суттєво подібною зі справою №910/1215/24, оскільки обидві справи ґрунтуються на подібних фактичних обставинах, виникають зі схожих договірних правовідносин і регулюються тими ж самими нормами матеріального права, у зв`язку з цим у суду наявні обґрунтовані підстави вважати, що підготовка адвокатом процесуальних документів та заяв по суті спору у межах цієї справи №910/1216/24 не потребувала значних зусиль, аналізу спірних правовідносин, документів та відповідно витрат часу.

Не є обґрунтованим і включення послуги зі «складення заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі №910/1216/24», оскільки заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню, що відповідає правовій позиції викладеній в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22.

Таким чином, господарський суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу адвоката, дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази та встановлені судом фактичні обставини справи не є безумовною підставою для стягнення судом витрат на професійну правничу допомогу з відповідача саме в заявленому розмірі в сумі 39000,00 грн, адже цей розмір має бути документально обґрунтований, відповідати критерію розумної дійсності та необхідності таких витрат.

Беручи до уваги те, що суду необхідно надати оцінку розміру витрат сторони на правничу допомогу з урахуванням всіх аспектів і категорії складності справи, враховуючи заперечення відповідача та предмет спору у співвідношенні до заявлених витрат на правову допомогу, приймаючи до уваги надані позивачеві послуги та зважаючи на обсяг і зміст наданих позивачем під час судового розгляду справи №910/1216/24 процесуальних документів, суд приходить до висновку, що зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу до розміру 20000,00 грн від попередньо заявленої суми, яка є завищеною, відповідатиме критерію пропорційності і розумності.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані представником позивача докази, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гамма Консалт» про ухвалення додаткового судового рішення у справі №910/1216/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (01010, м. Київ, вул. Михайла Омельяновича-Павленка, буд. 4/6; ідентифікаційний код 23527052) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гамма Консалт» (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 13, оф. 44-А; ідентифікаційний код 40484869) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн 00 коп.

3. Видати наказ позивачу після набрання додатковим рішенням суду законної сили.

4. В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Гамма Консалт» про ухвалення додаткового судового рішення у справі №910/1216/24 відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 26.12.2025.

СуддяТ.В. Васильченко