ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" грудня 2025 р. м. Київ Справа № 911/3895/25

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

за позовом Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36)

до Фізичної особи-підприємця Попова Дем`яна Володимировича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 27831,77 грн. заборгованості,

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява № 076-3592 від 23.12.2025 р. (вх. № 1256/25 від 24.12.2025 р.) Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Фізичної особи-підприємця Попова Дем`яна Володимировича про стягнення 27831,77 грн. заборгованості, у тому числі - 22266,67 грн. основного боргу, 3224,68 грн. 15% штрафу, 1827,74 грн. пені, 178,71 грн. 3% річних, 333,97 грн. інфляційних втрат. Також позивач просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Водночас, статтею 30 Господарського процесуального кодексу України встановлено правила виключної підсудності господарських справ.

Так, частиною 3 ст. 30 ГПК України встановлено виключну підсудність справ, що виникають зі спорів щодо нерухомого майна, які розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Приписами ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 р. № 911/2390/18 зроблено висновки, що за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Отже, за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 та в постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18.

Як встановлено судом, за даним позовом позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за договором № 617/19 від 02.08.2019 р. тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламного засобу, предметом якого є надання в тимчасове користування місць для розміщення реклами, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Кудрявська, 5.

Отже, зазначена позовна вимога безпосередньо пов`язана з вказаним об`єктом нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, спір у даній справі стосується правовідносин, що пов`язані з нерухомим майном - місцями для розміщення реклами, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Кудрявська, 5, у зв`язку з чим він підлягає розгляду за правилами виключної підсудності в силу приписів ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України Господарським судом міста Києва.

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, зокрема, справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передання справи за належною територіальною юрисдикцією не призводить до порушення прав позивача на доступ до суду та справедливий судовий розгляд, а є гарантією того, що рішення у справі буде ухвалене належним судом і законне та обґрунтоване рішення не буде в подальшому скасоване судом вищої інстанції, лише з підстав недотримання процесуальних норм щодо територіальної юрисдикції.

Приписами ч. 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Позовну заяву № 076-3592 від 23.12.2025 р. (вх. № 1256/25 від 24.12.2025 р.) Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Фізичної особи-підприємця Попова Дем`яна Володимировича про стягнення 27831,77 грн. заборгованості, у тому числі - 22266,67 грн. основного боргу, 3224,68 грн. 15% штрафу, 1827,74 грн. пені, 178,71 грн. 3% річних, 333,97 грн. інфляційних втрат, передати за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-в).

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 29.12.2025 р.

Суддя В.М. Бабкіна