ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у прийнятті додаткового рішення

"23" грудня 2025 р. Cправа № 902/1077/24

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Виноградського О. Є., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф» адвоката Шевчука В. О. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу від 03.02.2025 у справі № 902/1077/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф» (місцезнаходження: вул. Героїв Крут, буд. 4-В, оф. 48, м. Вінниця, Вінницький р-н, Вінницька обл., 21001; ідентифікаційний код юридичної особи: 41571234)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Сервіс» (місцезнаходження: вул. Толстого Льва, буд. 33, оф. 75, м. Київ, 01032; ідентифікаційний код юридичної особи: 43375072)

про стягнення 159299,16 грн.

У С Т А Н О В И В :

10.10.2024 До Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Сервіс» про стягнення 159299,16 грн заборгованості, яка складається з: 141820,15 грн - основного боргу, 4331,67 грн - 3% річних та 13147,34 грн- інфляційних втрат.

Рішенням від 08.01.2025 у справі № 902/1077/24 позовні вимоги задоволено частково, ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Сервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф» 141820,15 грн - основного боргу, 4163,37 грн - 3 % річних, 11611,03 грн - інфляційний втрат та 2995,60 грн відшкодування судових витрат на сплату судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

30.01.2025 на електронну адресу Господарського суду Вінницької області надійшов запит № 902/1077/24/542/25 від 30.01.2025 про витребування матеріалів справи № 902/1077/24 у зв`язку із надходженням до Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Сервіс» на рішення Господарського суду Вінницької області у справі № 902/1077/24 від 08.01.2025.

03.02.2025 матеріали справи № 902/1077/24 надіслано до Північно-західного апеляційного господарського суду.

04.02.2025 через систему ЄСІТС «Електронний суд» до суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф» адвоката Шевчука В. О. б/н від 03.02.2025 (вх. канц. суду № 01-34/1127/25) про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Сервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20'000,00 грн.

З огляду на те, що справа № 902/1077/24 перебувала у Північно-західному апеляційному господарському суді, 06.02.25 Господарський суд Вінницької області постановив ухвалу про відкладення вирішення питання щодо прийняття заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф» адвоката Шевчука В. О. б/н від 03.02.2025 (вх. канц. суду № 01-34/1127/25) про ухвалення додаткового рішення до повернення матеріалів справи № 902/1077/24 до Господарського суду Вінницької області.

12.06.2025 Господарський суд Вінницької області постановив ухвалу про прийняття заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф» адвоката Шевчука В. О. б/н від 03.02.2025 (вх. канц. суду № 01-34/1127/25) про ухвалення додаткового рішення у справі № 902/1077/24 до розгляду, справу розглядати в письмовому провадженні. Запропоновано відповідачу протягом 3 днів з дати отримання ухвали висловити свою позицію, щодо поданої заяви.

Представники сторін у судове засідання для ухвалення додаткового рішення не викликались.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт дванадцятий частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Відповідно до частини першої статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом першим частини третьої статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою-другою статті 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Питання розподілу між сторонами судових витрат, суд вирішує під час ухвалення рішення суду і зазначає про це в резолютивній частині (пункт 5 частини першої статті 237, пункт 2 частини п`ятої статті 238 ГПК України).

Водночас, згідно з частиною першою статті 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За змістом правового висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 13.12.2023 в справі № 907/850/22, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, слід враховувати:

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанова Верховного Суду від 19.07.2021 у справі № 910/16803/19);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанова Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 921/221/21 та від 31.05.2022 у справі № 917/304/21);

- заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц);

- потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №161/5317/18).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (частина третя статті 244 ГПК України).

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому, перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Отже, право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Разом з тим процесуальний закон не визначає певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами). Однак, така заява має бути чітко сформульована та належно обґрунтована. Процесуальний закон не визначає конкретну процесуальну стадію, на якій має бути зроблена заява. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 921/221/21, від 31.05.2022 у справі № 917/304/21. Вказана позиція застосована також у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.

За встановленими у справі обставинами, відповідно до пункту дев`ятого частини третьої статті 162 ГПК України позивач у тексті позовної заяви зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 4623,94 грн судового збору за подання позовної заяви.

Тобто, заявник пропустив один з обов`язкових етапів практичної реалізації принципу відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме заявлення орієнтованого розрахунку витрат, як визначено положенням частини другої статті 124 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході розгляду справи № 902/1077/24 представник позивача будь-яких заяв (як усних, так і письмових) про подання відповідних доказів після ухвалення рішення суду не робив.

Заяву про ухвалення додаткового рішення, а також документи, які підтверджують понесені витрати, адвокат Шевчук В. О. подав до суду після того, як суд ухвалив рішення у даній справі.

Вказане в свою чергу свідчить про недотримання заявником вимог ГПК України, які надають право стороні на відшкодування судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною четвертою статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В той же час, незаявлення до ухвалення судового рішення про необхідність розподілу витрат на правничу допомогу в суді та про подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат на правничу допомогу не подавав, як і не заявляв до ухвалення рішення суду про необхідність розподілу витрат на правничу допомогу та подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення, що виключає можливість суду надати їм оцінку та встановити розмір судових витрат, які поніс позивач у зв`язку з розглядом справи.

Враховуючи вищенаведене, відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення у даній справі щодо стягнення витрат заявника на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 123, 129, 221, 233, 234, 244 ГПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф» адвоката Шевчука В. О. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу від 03.02.2025 у справі № 902/1077/25 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

3. Ухвалу може бути оскаржено. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

4. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

5. Примірник ухвали надіслати учасникам справи до електронних кабінетів у системі ЄСІТС, за їх відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя Олег ВИНОГРАДСЬКИЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи