ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/3282/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙМІС"
доПриватного підприємства "ГЛАЗГО-08"
простягнення коштів

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ТАЙМІС" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ПП "ГЛАЗГО-08", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 151.113,00 грн - основну заборгованість за Договором на транспортне експедирування від 16.05.2022 №Є16/05/22; 39.866,41 грн - пеню за несвоєчасну оплату наданих за Договором на транспортне експедирування від 16.05.2022 №Є16/05/22 послуг; 4.160,93 грн - 3% річних та 22.894,38 грн - інфляційні втрати, а також судові витрати.

Фактичними підставами позову є неналежне виконання відповідачем свої договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати наданих позивачем транспортно-експедиторських послуг.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.09.2025 з урахуванням малозначності справи №922/3282/25 в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи без повідомлення сторін та встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.10.2025 у справі №922/3282/25 повернуто зустрічний позов ПП "ГЛАЗГО-08".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.10.2025 у справі №922/3282/25 відмовлено в задоволенні клопотання ПП "ГЛАЗГО-08" про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.10.2025 провадження у справі №922/3282/25 зупинено до повернення матеріалів справи до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.12.2025 поновлено провадження у справі №922/3282/25 та продовжено розгляд справи.

Від відповідача через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшов відзив (вх. №22740/25 від 01.10.2025), в якому проти позову заперечує та зазначає, що внаслідок неналежного виконання ТОВ "ТАЙМІС" своїх обов`язків ПП "ГЛАЗГО-08" були завдані збитки в розмірі 779.692,01 грн, пов`язані з пошкодженням вантажу внаслідок пожежі, а також вимушеними витратами на усунення наслідків. Враховуючи факт неналежного виконання позивачем взятих на себе зобов`язань, що призвело до завдання відповідачу збитків, останній має право відмовитись від виконання зобов`язань щодо здійснення оплати вартості неналежно наданих транспортно-експедиційних послуг та інших нарахувань.

Від позивача через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив (вх. №23206/25 від 07.10.2025), в якій зазначив, що відповідачем був підписаний Акт наданих послуг від 16.10.2024 №1955Т без будь-яких зауважень щодо об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг). При цьому, послуги за вказаним акт були повністю оплачені відповідачем. А отже, пред`явлення претензій з боку відповідача майже через рік після оплати послуг свідчить про непослідовну та суперечливу поведінку останнього. Щодо завданих збитків позивач зазначив, що відповідач не надав належних і допустимих доказів того, що понесені ним витрати на складське зберігання пов`язані із діями або бездіяльністю ТОВ "ТАЙМІС". Також відповідач не довів, що витрати на усунення забруднень вантажу були понесені ним у зв`язку з наданням ТОВ "ТАЙМІС" транспортно-експедиторських послуг. Відповідачем не надано відомостей про фактичну заміну пакування, як і не надано підвтредження придбання нового пакування виробника. Окрім цього, відповідачем не доведено ані факту пошкодження самого трансформатора, ані понесення будь-яких збитків у зв`язку з таким пошкодженням, не надано доказів потрапляння кисню, сторонніх тіл та предметів, рідини, яка використовувалась для гасіння до мастила трансформатора, не надано жодних висновків спеціалізованих установ про неможливість подальшого використання трансформатора.

Від відповідача через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшли заперечення (вх. №23669/25 від 13.10.2025), в яких зазначив, що фактично позивач не заперечує факт пошкодження вантажу внаслідок пожежі - загоряння вантажного ТЗ, яким здійснювалось перевезення вантажу. В даному випадку підлягає дослідженню в першу чергу не сам по собі факт підписання сторонами Актів надання послуг, а обставин неналежного виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором транспортно-експедиційних послуг, що є первинною ознакою господарської операції. Позивачем не надано до матеріалів справи доказів повідомлення відповідача про пожежу, що призвела до пошкодження вантажу. За вказаних обставин, твердження позивача про підписання відповідачем актів надання послуг без жодних зауважень підлягає критичній оцінці. Вина експедитора у порушенні договору транспортного експедирування презюмується та не підлягає доведенню замовником.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне.

Між ТОВ "ТАЙМІС" (експедитор) та ПП "ГЛАЗГО-08" (клієнт) був укладений Договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 16.05.2022 №Є16/05/22 (далі - Договір). Предметом якого є надання експедитором клієнту послуг з транспортно-експедиторського обслуговування експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів клієнта, в тому числі з організації перевезень різними видами транспорту, перевалку у портах та надання інших узгоджених сторонами послуг. Послуги надаються на підставі заявки на організацію транспортно-експедиторських послуг та/або додаткової угоди до Договору, в якій вказуються: вид послуги, вид, найменування вантажу, відправник, отримувач, пункт відправлення та призначення вантажу, розмір плати експедитору та інші погоджені сторонами умови. Заявка, направлена/передана з використанням засобів електронного зв`язку прирівнюється до оригіналу. Замовлення (заявка) є невід`ємною частиною даного Договору. У випадку виникнення розбіжностей у тлумаченні умов за даним Договором, пріоритетним є умови (відомості), зазначені в Договорі.

У межах цього Договору експедитор зобов`язується організувати на підставі заявки клієнта транспортно-експедиторське обслуговування вантажів та надати узгоджені сторонами послуги (підпункт 2.2.1. пункту 2.2. Договору).

У межах цього Договору клієнт зобов`язаний оплатити рахунки експедитора у строк, передбачений пунктом 4.4. Договору (підпункт 3.2.7. пункту 3.2. Договору).

У відповідності до пункту 4.1. Договору оплата за цим Договором здійснюється клієнтом протягом 5 банківських днів з моменту розвантаження автомобіля на підставі виставленого експедитором рахунку, якщо інше не передбачено погодженою сторонами заявкою, у національній валюті Україні - гривні.

Згідно з пунктом 4.4. Договору клієнт оплачує рахунки експедитора протягом трьох робочих днів з моменту виставлення рахунку шляхом перерахунку грошових коштів на поточний рахунок експедитора, якщо інше не передбачено заявкою. Датою виставлення рахунку є дата відправлення електронної версії рахунку на електронну адресу клієнта, вказану в розділі 9.11. цього Договору та/або заявці.

Пунктом 4.6. Договору передбачено, що за фактом надання послуг експедитор надає (надсилає) на електронну адресу клієнту електронну версію двостороннього Акту наданих послуг. Клієнт протягом двох днів з дня отримання Акту зобов`язаний направити експедитору підписаний Акт наданих послуг або письмову мотивовану відмову від прийняття послуг.

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до надіслання письмового повідомлення другій стороні про його розірвання, а в частині виконання сторонами своїх зобов`язань - до моменту їх повного виконання (пункт 9.1. Договору).

Під час дії Договору між сторонами були погоджені наступні заявки на перевезення вантажу: від 26.09.2024 №ВА26/09/24_02 на суму 53.256,00 грн; від 26.09.2024 №ВА26/09/24_03 на суму 50.371,00 грн; від 27.09.2024 №ВА27/09/24_01 на суму 50.371,00 грн; від 27.09.2024 №ВА27/09/24_02 на суму 53.256,00 грн; від 27.09.2024 №ВА27/09/24_03 на суму 53.256,00 грн; від 27.09.2024 №ВА27/09/24_04 на суму 50.371,00 грн; від 18.11.2024 №ВА18/11/24_02 на суму 20.000,00 грн; від 18.11.2024 №ВА18/11/24_04 на суму 17.000,00 грн; від 04.12.2024 №ВА04/12/24_01 на суму 25.000,00 грн; від 04.12.2024 №ВА04/12/24_02 на суму 25.000,00 грн, від 18.11.2024 №ВА18/11/24_03 на суму 18.000 грн

На виконання умов Договору позивачем були надані послуги з перевезення вантажу, про що свідчать наявні в матеріалах справи Міжнародні товарно-транспортні накладні CMR №54452, 52421, 54455, 54454, 54453, 54456, а також товарно-транспортні накладні від 20.11.2024 №№20/11-1, 20/11-2, 20/11-3 та від 05.12.2024 №№05/12-1, 05/12-2.

Також між сторонами були підписані Акти надання послуг від 16.10.2024 №1952Т на суму 53.256,00 грн, від 09.10.2024 №1953Т на суму 50.371,00 грн, від 10.10.2024 №1954Т на суму 50.371,00 грн, від 16.10.2024 №1959Т на суму 53.256,00грн, від 16.10.2024 №1955Т на суму 53.256,00 грн, від 10.10.2024 №3033Т на суму 50.371,00грн, від 21.11.2024 №2180Т на суму 20.000,00 грн, від 21.11.2024 №2178Т на суму 18.000,00 грн, від 21.11.2024 №2179Т на суму 17.000,00 грн, від 06.12.2024 №2269Т на суму 25.000,00 грн, 06.12.2024 №2270Т на суму 25.000,00 грн.

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату від 04.10.2024 №№ВА26/09/24_02 на суму 53.256,00 грн, ВА26/09/24_03 на суму 50.371,00 грн, ВА26/09/24_03 на суму 50.371,00 грн, ВА27/09/24_02 на суму 53.256,00 грн, ВА27/09/24_03 на суму 53.256,00 грн, ВА27/09/24_04 на суму 50.371,00 грн, від 21.11.2024 №№ВА18/11/24_02 на суму 20.000,00 грн, ВА18/11/24_03 на суму 18.000,00 грн, ВА18/11/24_04 на суму 17.000,00 грн, від 05.12.2024 №№ВА04/12/24_01 на суму 25.000,00 грн, ВА04/12/24_02 на суму 25.000,00 грн.

Частина виставлених позивачем рахунків були сплачена відповідачем, про що свідчать платіжні інструкції від 22.11.2024 №№2505 на суму 53.256,00 грн, 2506 на суму 53.256,00 грн, 2507 на суму 53.256,00 грн, від 26.11.2024 №№2519 на суму 20.000,00 грн, 2520 на суму 18.000,00 грн, 2521 на суму 17.000,00 грн, від 10.12.2024 №№108 на суму 25.000,00 грн, 109 на суму 25.000,00 грн.

Як зазначає позивач, заборгованість відповідача за отримані по Договору послуги за заявками від 27.09.2024 №№ВА27/09/24_03, ВА27/09/24_01, ВА27/09/24_04 становить 151.113,00 грн та залишається несплаченою.

Враховуючи невиконання відповідачем зобов`язань за укладеним Договором, позивач вернувся до господарського суду з даним позовом про стягнення заборгованості, пені, відсотків річних та інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що укладений між позивачем та відповідачем правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, а саме: транспортно-експедиторських, який підпадає під правове регулювання норм глави 65 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату (стаття 931 ЦК України).

Відповідно до статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі. Істотними умовами договору транспортного експедирування є: відомості про сторін договору: для юридичних осіб - резидентів України: найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; вид послуги експедитора; вид та найменування вантажу; права, обов`язки сторін; відповідальність сторін, у тому числі в разі завдання шкоди внаслідок дії непереборної сили; розмір плати експедитору; порядок розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу; порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта; строк (термін) виконання договору; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що в даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між ними Договір підписаний уповноваженими особами, предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався. Таким чином, спірний Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Спірні правовідносини між сторонами виникли внаслідок виконання договірних зобов`язань щодо надання транспортно-експедиторські послуг, відтак укладений сторонами Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань.

Як свідчать матеріали справи, між сторонами були погоджені наступні заявки на перевезення вантажу: від 26.09.2024 №ВА26/09/24_02 на суму 53.256,00 грн; від 26.09.2024 №ВА26/09/24_03 на суму 50.371,00 грн; від 27.09.2024 №ВА27/09/24_01 на суму 50.371,00 грн; від 27.09.2024 №ВА27/09/24_02 на суму 53.256,00 грн; від 27.09.2024 №ВА27/09/24_03 на суму 23.256,00 грн; від 27.09.2024 №ВА27/09/24_04 на суму 50.371,00 грн; від 18.11.2024 №ВА18/11/24_02 на суму 20.000,00 грн; від 18.11.2024 №ВА18/11/24_04 на суму 17.000,00 грн; від 04.12.2024 №ВА04/12/24_01 на суму 25.000,00 грн; від 04.12.2024 №ВА04/12/24_02 на суму 25.000,00 грн.

У вказаних вище заявках міститься інформація про, зокрема, експедитора, клієнта (замовника), найменування вантажу, маршрут, вартість перевезення тощо.

Також позивачем виставлялися відповідачу рахунки на оплату наданих транспортно-експедиторських послуг від 04.10.2024 №№ВА26/09/24_02 на суму 53.256,00 грн, ВА26/09/24_03 на суму 50.371,00 грн, ВА26/09/24_03 на суму 50.371,00грн, ВА27/09/24_02 на суму 53.256,00 грн, ВА27/09/24_03 на суму 53.256,00грн, ВА27/09/24_04 на суму 50.371,00 грн, від 21.11.2024 №№ВА18/11/24_02 на суму 20.000,00 грн, ВА18/11/24_03 на суму 18.000,00 грн, ВА18/11/24_04 на суму 17.000,00грн, від 05.12.2024 №№ВА04/12/24_01 на суму 25.000,00 грн, ВА04/12/24_02 на суму 25.000,00 грн.

Окрім цього, між сторонами були складені та підписані без жодних зауважень Акти надання послуг від 16.10.2024 №1952Т на суму 53.256,00 грн, від 09.10.2024 №1953Т на суму 50.371,00 грн, від 10.10.2024 №1954Т на суму 50.371,00 грн, від 16.10.2024 №1959Т на суму 53.256,00грн, від 16.10.2024 №1955Т на суму 53.256,00грн, від 10.10.2024 №3033Т на суму 50.371,00грн, від 21.11.2024 №2180Т на суму 20.000,00 грн, від 21.11.2024 №2178Т на суму 18.000,00 грн, від 21.11.2024 №2179Т на суму 17.000,00 грн, від 06.12.2024 №2269Т на суму 25.000,00 грн, 06.12.2024 №2270Т на суму 25.000,00 грн.

Статтею 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події.

Умовами укладеного Договору (пункти 4.1., 4.4.) передбачено, що оплата за цим Договором здійснюється клієнтом протягом 5 банківських днів з моменту розвантаження автомобіля на підставі виставленого експедитором рахунку, якщо інше не передбачено погодженою сторонами заявкою, у національній валюті Україні - гривні. Клієнт оплачує рахунки експедитора протягом трьох робочих днів з моменту виставлення рахунку шляхом перерахунку грошових коштів на поточний рахунок експедитора, якщо інше не передбачено заявкою. Датою виставлення рахунку є дата відправлення електронної версії рахунку на електронну адресу клієнта, вказану в розділі 9.11. цього Договору та/або заявці.

Судом встановлено, що частина виставлених позивачем рахунків на оплату була повністю оплачена відповідачем. Несплаченими залишилися рахунки за заявками від 27.09.2024 №№ВА26/09/24_03, ВА27/09/24_01, ВА27/09/24_04 на загальну суму 151.113,00 грн.

Щодо заперечень відповідача стосовно того, що позивачем неналежним чином були виконані зобов`язання за договором в наслідок чого відповідачу були завдані збитки, то суд зазначає, що предметом розгляду даної справи не є стягнення збитків, а є стягнення саме заборгованості за надані послуги з перевезення за заявками від 27.09.2024 №№ВА26/09/24_03, ВА27/09/24_01, ВА27/09/24_04. та актами надання послуг, які підписані відповідачем без жодних зауважень у відповідності до п.4.6 договору.

Як вже забачалось вище у відповідності до п. 4.6. Договору передбачено, що за фактом надання послуг експедитор надає (надсилає) на електронну адресу клієнту електронну версію двостороннього Акту наданих послуг. Клієнт протягом двох днів з дня отримання Акту зобов`язаний направити експедитору підписаний Акт наданих послуг або письмову мотивовану відмову від прийняття послуг.

Тобто, умовами умовами укладеного між сторонами договору сторони передбачили, що в разі неналежного виконання договору експедитором клієнт має право направити експедитору письмову мотивовану відмову від прийняття послуг.

Як вбачається, в матеріалах справи відсутня мотивована відмова клієнта, а навпаки наявні підписані акти приймання-передач, які з обох сторін підписані та які в сою чергу частково оплачені останнім.

В силу статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Станом на дату звернення з даним позовом до суду заборгованість відповідача за Договором становила 151.113,00 грн

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідачем доказів, які б спростовували факт наявності заборгованості в розмірі 151.113,00 грн до суду не надано.

Відповідно до частини першої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи приписи статті 526 ЦК України, якою передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, та приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов Договору, а також діючого законодавства, та оскільки відповідачем не спростовано наявності заборгованості, суд дійшов висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за Договором у розмірі 151.113,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Крім суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 39.866,41 грн - пеню за несвоєчасну оплату наданих за Договором послуг; 4.160,93 грн - 3% річних та 22.894,38 грн - інфляційні втрати.

Згідно з приписами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пеня за несвоєчасну оплату послуг передбачена пунктом 5.13. Договору. Згідно з ним за несвоєчасну оплату виконаних робіт клієнт сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, яка підлягала сплаті за кожний день та за весь час такого прострочення, до моменту повного погашення заборгованості.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що сплата відсотків річних від простроченої суми не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Наведені вище норми права та встановлені судом обставини, а саме факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання в частині своєчасної оплати наданих позивачем транспортно-експедиторських послуг, свідчить про правомірність нарахування позивачем відповідачу пені, відсотків річних та інфляційних втрат.

Перевіривши правильність здійснених позивачем розрахунків пені та 3% річних за Договором судом встановлено, що позивачем допущена помилка, а саме: помилково у розрахунках включені дні фактичної оплати відповідачем грошових коштів (22.11.2024, 26.11.2024, 10.12.2024). Натомість, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені, 3 % річних та інфляційні втрати (близька за змістом правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 910/13064/17, від 13.06.2018 у справі № 922/1008/16, від 27.05.2019 у справі № 910/20107/17, від 25.02.2020 у справі № 910/2615/18, від 13.06.2018 у справі № 922/1008/16).

З огляду на вимоги статей 79, 86, частини п`ятої статті 236, статті 237 ГПК України, господарський суд у вирішенні спору має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то Господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості.

Враховуючи вищенаведене, здійснивши перерахунок пені та 3% річних у межах здійснених позивачем періодів прострочення по кожній заявці окремо з урахуванням вказаної вище помилки, суд зазначає, що арифметично правильний розмір пені становить 39.674,48 грн, а 3% річних - 4.139,20 грн. В іншій частині пеня (191,93 грн) та 3% річних (21,73 грн) наховані безпідставно та помилково, а тому задоволенню не підлягають.

При цьому вищевказана помилка не вплинула на правильність розрахунку інфляційних втрат у розмірі 22.894,38 грн, а тому позовні вимоги в цій частині є законними та обґрунтованими.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача шляхом стягнення з відповідача на користь позивача: 151.113,00 грн - основну заборгованість за Договором; 39.674,48 грн - пеню за несвоєчасну оплату наданих за Договором послуг; 4.139,20 грн - 3% річних та 22.894,38 грн - інфляційні втрати. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє як безпідставно нараховані.

Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

Відповідно до статті ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

З огляду на вищевикладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 2.613,86 грн покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, в іншій частині (2,56 грн) залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 4, 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ГЛАЗГО-08" (Україна, 61002, Харківська обл., м. Харків, вул. Дарвіна, буд. 12, кв. 49, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙМІС" (Україна, 61153, Харківська обл., м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 54А, офіс 409, )

- 151.113,00 грн - основну заборгованість за Договором на транспортне експедирування від 16.05.2022 №Є16/05/22;

- 39.674,48 грн - пеню за несвоєчасну оплату наданих за Договором на транспортне експедирування від 16.05.2022 №Є16/05/22 послуг;

- 4.139,20 грн - 3% річних;

- 22.894,38 грн - інфляційні втрати;

- витрати зі сплати судового збору в розмірі 2.613,86 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "25" грудня 2025 р.

СуддяН.С. Добреля