ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5082/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

розглянувши подання старшого державного виконавця Пересипського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Тетяни Василівни

про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника юридичної особи

у справі № 916/5082/23

за позовом Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" (68600, м. Ізмаїл, вул. Пароходна, буд. 28, email , Код )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ" (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, буд. 72, email , Код )/нині - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТ МІНІСУС ТРЕЙД 201" (73003, м. Херсон, вул. Лютеранська, буд. 24, Код )

про стягнення 849266,66 грн заборгованості,

встановив:

Приватне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" (далі - ПРАТ "УДП", Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ" (далі - ТОВ "ГІДРОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ", Відповідач) 849266,66 грн заборгованості у зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе за укладеним 01.01.2022 договором № КСБСРЗ/01 про надання послуг плавкраном № СПК-1/35 та додаткової угоди № 1 від 17.06.2022 до нього зобов`язань в частині своєчасного та остаточного відшкодування витрат на буксирування плавкрану № СПК-1/35 у період з 21.06.2023 по 23.06.2023. Правовим обґрунтування позову, серед іншого визначено статтю 712 ЦК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2023 позовній заяві ПРАТ "УДП" присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 916/5082/23 та визначено суддю Господарського суду Одеської області Гута С.Ф. для розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.11.2023 прийнято позовну заяву ПРАТ "УДП" до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/5082/23, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.02.2024 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, буд. 72, email , Код ) на користь Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» (68600, м. Ізмаїл, вул. Пароходна, буд. 28, email , Код ) 849266/вісімсот сорок дев`ять тисяч двісті шістдесят шість/грн 66 коп. заборгованості та 12739/дванадцять тисяч сімсот тридцять дев`ять/грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

12 березня 2024 року Господарським судом Одеської області видано наказ на виконання про примусове виконання рішення від 15.02.2024 у справі.

22 грудня 2025 року старший державний виконавець Пересипського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Тетяна Василівна звернулась до Господарського суду Одеської із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника юридичної особи у справі № 916/2448/23, посилаючись на те, що на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 74642280 до складу якого входять:

відкрите виконавче провадження № 73734532 про стягнення з ТОВ «Гідробудмеханізація» на користь ПАТ "УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" грошової суми у розмірі 1221465,95 грн (примусове виконання наказу Господарського суду Одеської області від 23.11.2023 у справі № 916/3497/22);

відкрите виконавче провадження № 74132489 про стягнення з ТОВ «Гідробудмеханізація» на користь ПАТ "УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" грошової суми у розмірі 2304523,13 грн (примусове виконання наказу Господарського суду Одеської області від 10.01.2024 у справі № 916/3482/22);

відкрите виконавче провадження № 74633977 про стягнення з ТОВ «Гідробудмеханізація» на користь ПАТ "УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" грошової суми у розмірі 862005,66 грн (примусове виконання наказу Господарського суду Одеської області від 12.03.2024 у справі № 916/5082/23);

За вказаними виконавчими документами боржником є - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІДРОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, буд. 72, email , Код ).

Як зазначає виконавець, згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 04.04.2024 керівником юридичної особи є Четиркін С.О.

Відповідно до статей 3,4,24,25,26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень, якою боржника, в особі його керівника, було зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копії відповідних постанов направлено сторонам виконавчого провадження.

04 квітня 2024 року виконавцем рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення направлено постанову про відкриття виконавчого провадження боржнику. Кореспонденція повернулася неврученою у зв`язку з відсутністю боржника за адресою вказаною у виконавчому листі.

Як зазначено виконавцем, в процесі примусового виконання у зведеному виконавчому провадженні № 74642280 надіслано низку запитів до уповноважених органів з метою з`ясування наявності зареєстрованого за Товариством з обмеженою відповідальністю «ГІДРОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» (Код ) майна та/або грошових коштів, однак:

згідно витягу з державного реєстру речових прав, нерухоме майно за боржником не зареєстровано;

згідно відповідей на запити державного виконавця до ДФС України, кошти на рахунках в банківських установах відсутні;

згідно відповіді МВС України, транспортні засоби за боржником не зареєстровані;

згідно Реєстру аграрних розписок, відсутня інформація щодо боржника;

перевіркою в Судновому реєстрі та суднової книги встановлено відсутність інформації щодо суден, катерів, катамаранів чи іншого водного транспорту, зареєстрованих за боржником;

згідно відповіді ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області, за боржником трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні і меліоративні машини, сільськогосподарська техніка, інші механізми не зареєстровані;

згідно відповіді ДО «УКРАЇНСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ ОФІС ІНТЕЛЕКТУАЛЬНОЇ ВЛАСНОСТІ ТА ІННОВАЦІЙ» відомостей про об`єкти інтелектуальної власності, що зареєстровані за боржником не виявлено;

згідно відповіді Державного космічного агентства України відсутні зареєстровані унікальні об`єкти космічної діяльності;

04 квітня 2024 року державним виконавцем також направлено запит до ГУ ДФС в Одеській області про надання податкової декларації з податку на прибуток підприємства боржника.

18 квітня 2024 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою, яка вказана у виконавчому документі, як місце реєстрації боржника - юридичної особи, але перевірити майновий стан за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 72, не надалося можливим, фактично підприємство за вказаною адресою не знаходиться та будь-які відомості щодо нього відсутні, про що складено акт державного виконавця.

Поряд із наведеним, як з`ясовано державним виконавцем 29.05.2024 проведено реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, а саме: змінено назву з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» на - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТ МІНІСУС ТРЕЙД 201" та місцезнаходження з м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 72, на - м. Херсон, вул. Лютеранська, буд. 24, та змінено керівника та директора на ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) (відповідні зміни відображено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

28 травня 2025 року державним виконавцем винесено постанову про зміну назви та місцезнаходження сторони виконавчого провадження та направлено рекомендованою кореспонденцією за адресою місцезнаходження юридичної особи, а саме: м. Херсон, вул. Лютеранська, буд. 24. Однак поштова кореспонденції повернулася неврученою.

Виконавцем 12 листопада 2025 року на адресу боржника та його керівника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак керівник ТОВ"ОПТ МІНІСУС ТРЕЙД 201" на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Враховуючи викладене, те, що рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, старший державний виконавець Пересипського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Тетяна Василівна просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу - ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), який виступає керівником боржника - юридичної особи ТОВ «ОПТ МІНІСУС ТРЕЙД 201» (73003, м. Херсон, вул. Лютеранська, буд. 24, Код ) до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчими документами, які входять до складу зведеного виконавчого провадження № 74642280.

Розглянувши подане старшим державним виконавцем Пересипського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Тетяною Василівною подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вказані положення кореспондуються з частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

Відповідно до частин 1 та 2 статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Вказані положення кореспондують зі статтею 18 ГПК України.

Як зазначалось, 12 березня 2024 року Господарським судом Одеської області видано наказ на виконання про примусове виконання рішення від 15.02.2024 у справі.

Станом на дату розгляду подання відсутнє апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 15.02.2024 у справі № 916/5082/23, та само відсутнє судове рішення про відстрочення/розстрочення виконання рішення.

Статтею 338 ГПК України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

В силу частин 1-4 статті 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Із наведених норм випливає, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, може полягати як в активних діях (нез`явлення на виклики державного виконавця, приховування майна, доходів тощо), так і в пасивних діях (невжиття будь-яких заходів для виконання обов`язку сплатити кошти). Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Разом з цим, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Зважаючи на це, доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного/приватного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За умовами статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Розділом ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.09.2016 за № 1302/29432, передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України вирішує суд за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Подання формується в автоматизованій системі виконавчого провадження на бланку відповідного органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Подання має обов`язково містити: для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи - найменування суду, до якого надсилається подання; для встановлення заборони в`їзду в Україну іноземців або осіб без громадянства - найменування відповідного органу охорони державного кордону; відомості про виконавче провадження (найменування, дата, номер виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, орган (посадова особа), який (яка) видав(ла) виконавчий документ, резолютивна частина рішення, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження, дата відкриття виконавчого провадження тощо); прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) боржника - фізичної особи, дату народження (число, місяць та рік); громадянство боржника - фізичної особи; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію і номер паспорта боржника - фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відмітку у паспорті; інформацію про перетинання боржником державного кордону України. У разі виконання зведеного виконавчого провадження у поданні зазначаються його номер в автоматизованій системі виконавчого провадження, реквізити виконавчих документів, що входять до зведеного виконавчого провадження, суми стягнення за кожним виконавчим документом, загальна сума стягнення з урахуванням суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця тощо; обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань; резолютивну частину подання. До подання додаються копії виконавчого документа (паперові копії виконавчого документа, виданого у формі електронного документа), постанови про відкриття виконавчого провадження. У разі виконання зведеного виконавчого провадження до подання додається облікова картка на зведене виконавче провадження. За наявності в поданні також зазначаються УНЗР, місце проживання/перебування, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) та інші відомості про боржника - фізичну особу, які відомі державному виконавцю, приватному виконавцю.

У поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника виконавець зазначає про обізнаність боржника із фактом відкриття виконавчого провадження, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Проте дії боржника, а саме: відсутність у боржника на праві власності майна та коштів на рахунках в банківських установах, за рахунок яких може бути виконане рішення суду, не подання декларації у встановлений строк у своїй сукупності свідчать про ухилення боржника від виконання судового рішення, що є достатньою підставою для застосування такого заходу забезпечення виконання судового рішення як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтю 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966 передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Положеннями статті 313 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в країну громадян України" передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку про те, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин заявник повинен надати достатньо підтверджені відомості про те, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Враховуючи, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, виконавець повинен довести суду факт вжиття всіх достатніх та своєчасних заходів з метою примусового виконання судового рішення, встановлених чинним законодавством.

Господарським судом було встановлено, що з метою примусового виконання наказу від 12.03.2024 виконавцем було вжито достатніх заходів: повідомлено боржника про відкриття виконавчого провадження, накладено арешт на кошти боржника, направлено запити до уповноважених державних органів. Проте вжиті заходи виявилися без результативними, оскільки майно або кошти у боржника виявлені не були.

Нормами частини 5 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Ігнорування у виконавчому провадженні обов`язків боржника, встановлених у частині 5 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження", свідчить про ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду. Матеріалами справи підтверджено, що протягом тривалого часу боржник не сплачує боргу, добровільно не виконує рішення суду та ігнорує будь-які вимоги виконавця у виконавчому провадженні.

Згідно із частиною 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 вказаної Конвенції передбачено, зокрема, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (п.43, Заява № 60750/00) наголосив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97, Reports of Judgments and Decisions 1997-II, с. 510, п. 40).

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" (п.77, Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності.

З огляду на вищевикладене, враховуючи надання виконавцем доказів на підтвердження вжиття відповідного кола процесуальних дій в процесі примусового виконання наказу від 12.03.2024 в межах зведеного виконавчого провадження № 74642280, невжиття боржником взагалі будь-яких дій з метою виконання судового рішення, навпаки вчинення дій стосовно зміни назви/адреси місцезнаходження тощо, господарський суд доходить висновку про наявність передбачених законом правових підстав для застосування такого виключного заходу забезпечення виконання судового рішення, як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника юридичної особи (Код ) - ОСОБА_1 (НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Наведене має наслідком необхідність задоволення подання старшого державного виконавця Пересипського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Тетяни Василівни.

Керуючись ст. ст. 13, 74, 86, 234, 337 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Подання старшого державного виконавця Пересипського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Тетяни Василівни (зареєстроване 22.12.2025 за вх. № 2-2014/25) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника юридичної особи у справі № 916/5082/23 задовольнити.

2. Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон керівника юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ МІНІСУС ТРЕЙД 201" (73003, м. Херсон, вул. Лютеранська, буд. 24, Код ) - ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до повного виконання наказу від 12.03.2024, виданого на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 15.02.2024 у справі № 916/5082/23.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Копії ухвали надіслати Державній прикордонній службі України на електронну адресу: , Старшому державного виконавця Пересипського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Тетяни Василівни та Приватному акціонерному товариству "УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО в електронні кабінети.

Суддя Гут Сергій Федорович