УХВАЛА

м. Київ

16.12.2025Справа № 910/8369/24

за заявою Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт" про відстрочення виконання судового рішення у справі № 910/8369/24

за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель"

до Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт"

про стягнення 1 830 101 273,04 грн.

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Секретар с/з (помічник судді): Дмитро БОЖКО.

Представники сторін: згідно з протоколом судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства "Спецтехноекспорт" про стягнення 1 830 101 273,04 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.03.2025 у справі № 910/8369/24, зміненим постановою Верховного Суду від 26.11.2025 р., позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт" на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" 6 482 108,94 грн. пені, 6 291 649,42 грн. штрафу, 230 238 842,43 грн. процентів за користування грошовими коштами та 1 059 800,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

04.12.2025 р. до Господарського суду міста Києва від Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт" надійшла заява про відстрочення виконання судового рішення, в якій заявник просить суд відстрочити виконання постанови Верховного Суду від 26.11.2025 р. у справі № 910/8369/24 строком на один календарний рік до 26.11.2026 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити та розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України заява про встановлення або зміну способу або порядок виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 р. прийнято до розгляду заяву Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт" про відстрочення виконання судового рішення у справі № 910/8369/24 та призначено судове засідання.

11.12.2025 р. до Господарського суду міста Києва від Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" надійшли заперечення на заяву відповідача, в яких позивач зазначив, що:

- відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення, оскільки фінансовий стан відповідача є стабільним і дозволяє виконати судове рішення без будь-яких істотних ускладнень або загрози для подальшої діяльності підприємства;

- суд, при ухваленні рішення, вже врахував фінансові можливості відповідача та зменшив розмір неустойки до мінімально можливого рівня, у зв`язку з чим подальше зменшення фінансового навантаження на відповідача шляхом відстрочки виконання судового рішення порушило б принцип справедливості та підірвало б авторитет судової влади;

- надання відповідачу відстрочки виконання судового рішення означало б фактичну підтримку недобросовісної поведінки та створення прецеденту безкарності для підприємств, які не виконують свої зобов`язання перед державою;

- той факт, що як позивач, так і відповідач перебувають у сфері управління Міністерства оборони України, не може бути підставою для незастосування до відповідача належних правових наслідків за невиконання зобов`язань;

- наслідки воєнних дій є спільним тягарем для всіх суб`єктів господарювання в Україні, включаючи і позивача, який також функціонує в умовах воєнного стану та зазнає негативних наслідків від агресії Російської Федерації;

- заява відповідача про відстрочення виконання рішення суду по даній справі, є необґрунтованою, не враховує принципів справедливості, розумності, балансу інтересів сторін, а отже є такою, що не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні 16.12.2025 р. представник відповідача підтримував заяву Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт" про відстрочення виконання судового рішення у справі № 910/8369/24 та просив суд задовольнити її; представник позивача у судове засідання не з`явився.

Розглянувши заяву Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт" про відстрочення виконання судового рішення у справі № 910/8369/24, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для її часткового задоволення, з огляду на наступне.

За змістом ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується зі ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Водночас, у відповідності до ч. 1 ст. 33 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення, наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, оцінки доводів боржника та заперечень кредитора, зокрема, й щодо його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, водночас, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

В обґрунтування підстав для відстрочення виконання рішення суду відповідач зазначає, що:

- присуджена до стягнення постановою Верховного Суду від 26.11.2025 р. у справі № 910/8369/24 сума більше ніж у 9 разів перевищує чистий прибуток ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» за 9 місяців 2025 р.;

- враховуючи, що сплата процентів за державним контрактом перебуває у прямій залежності від отримання відповідачем цих коштів за арбітражним рішенням, то стягнення з відповідача коштів за рішенням суду та можливим арештом рахунків унеможливить видаткові операції з авансування арбітражних витрат, що призведе до припинення розгляду справи № 246418 і остаточне рішення у ній не буде ухвалене;

- відстрочення виконання постанови Верховного Суду від 26.11.2025 р. надасть ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» можливість стягнути присуджені проценти з компанії Regulus Global LLC та сплати їх ДП МОУ "Агенція оборонних закупівель";

- відповідач частково сплатив позивачу присуджені за рішенням суду грошові кошти у сумі 6 146 111,66 грн., що свідчить про добросовісність намірів відповідача у повній мірі виконати рішення суду;

- ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» є державним підприємством, яке перебуває у сфері Міністерства оборони України та яке безпосередньо задіяно в забезпеченні національної безпеки та обороноздатності, в умовах повномасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України та введеного в Україні правового режиму воєнного стану;

- ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» здійснює стратегічно важливу для України діяльність у сфері імпорту озброєння;

- відповідно до наказу Міністерства оборони України № 7/дск від 13.03.2025 р. ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» визнано критично важливим для забезпечення потреб Збройних Сил України та інших військових формувань;

- у випадку примусового виконання судового рішення, відповідач не зможе здійснювати оплату за іншими зовнішньоекономічними контрактами, які були укладені на виконання державних контрактів з різними національними замовниками.

Зі змісту приписів ст. 331 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що відстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках та за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, вирішує питання щодо відстрочення виконання рішення суду.

Таким чином, відстрочення або розстрочення виконання рішення суду допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи, а винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом для надання відстрочення виконання судового рішення, має підтверджуватися відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочення або відстрочення виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Саме на відповідача як заявника в контексті наведених приписів процесуального закону покладається обов`язок доведення існування відповідних підстав для відстрочення виконання судового рішення, у зв`язку з чим до заяви про відстрочення мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві, щодо неможливості чи утруднення виконання рішення суду.

В якості доказів на підтвердження викладених в заяві обставин відповідачем до суду надано копії: звіту про фінансові результати за 9 місяців 2025 р., SWIFT-повідомлень про оплату арбітражних витрат у консолідованому арбітражному провадженні LCA Arbitration № 246418 на 132 800,00 фунтів стерлінгів, листів щодо реалізації автомобілів, платіжної інструкції № 3809 від 03.11.2025 р. на суму 6 146 111,66 грн., листа Міністерства оборони України № 220/4839 від 19.03.2025 р.

При вирішенні питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у ст. 6 Конвенції.

Дослідивши долучені до заяви про відстрочення виконання рішення суду докази, суд дійшов висновку про відсутність намірів у відповідача уникнути виконання судового рішення та, водночас, про наявність об`єктивних обставин, які перешкоджають його виконанню, а саме важкого матеріального стану заявника.

Відповідно до ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення чи відстрочення виконання судового рішення не можуть перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Тобто, господарський суд законодавчо обмежений конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення, який не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Так, рішення суду у даній справі ухвалено 04.03.2025 р., однак було змінене постановою Верховного Суду від 26.11.2025 р., у зв`язку з чим відповідач просить суд відстрочити виконання постанови Верховного Суду строком на один календарний рік до 26.11.2026 р.

Разом з тим, з метою дотримання балансу інтересів обох сторін та забезпечення реального виконання судового рішення, зважаючи, що рішення у справі ухвалено судом 04.03.2025 р., враховуючи, що справа № 910/8369/24 переглядалася судами апеляційної та касаційної інстанцій протягом року, суд дійшов висновку про наявність та достатність підстав для застосування приписів ст. 331 Господарського процесуального кодексу України та відстрочення виконання судового рішення до 04.03.2026 р.

При цьому, судом враховані загальновідомі обставин, зокрема, військову агресію Російської Федерації проти України, що має негативний вплив на економіку країни, та ускладнює діяльність як позивача, так і відповідача, а отже негативно впливає на обох сторін спору.

Керуючись ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт" про відстрочення виконання судового рішення у справі № 910/8369/24 задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2025 р., зміненого постановою Верховного Суду від 26.11.2025 р. у справі № 910/8369/24, до 04.03.2026 р.

3. У задоволенні решти заяви відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції у встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України строки.

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Повна ухвала складена та підписана 22.12.2025 р.