ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2025 р. Справа№ 910/2857/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: Журавель О. В.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

та Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління №24"

на рішення господарського суду міста Києва від 23.06.2025 (повне судове рішення складено 27.06.2025)

у справі № 910/2857/25 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління №24"

про стягнення 1 717 225, 61 грн пені та 655 550, 42 грн штрафу

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління №24" про стягнення 1 717 225,61 грн пені та 655 550,42 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором від 13.10.2022 № в частині виконання обумовлених ним робіт у погоджені строки.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення.

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.06.2025 у справі № 910/2857/25 позов задоволено частково та стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління №24" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 1 713 796 грн 09 коп. пені; 655 550 грн 42 коп. штрафу і 35 540 грн 20 коп. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджено, що відповідачем не було виконано роботи на загальну суму 9 365 005,97 грн, з огляду на що, позивачем за період з 14.10.2023 по 13.04.2024 нараховано відповідачу 1 713 796,09 грн пені та 655 550,42 грн штрафу. Стосовно стягнення з відповідача 3 429,52 грн пені, нарахованої за період з 11.02.2023 по 27.02.2023, то такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки перший етап робіт був виконаний відповідачем вчасно (проектна документація передана позивачу 10.02.2023), підписання ж акта приймання виконаних робіт 28.02.2023 не свідчить про порушення строків виконання, умовами пункту 10.2 договору нарахування пені передбачене за несвоєчасне виконання робіт, а не порушення строку підписання акта виконаних робіт.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 23.06.2025 у справі № 910/2857/25, Приватне акціонерне товариство "Спеціалізоване монтажне управління №24" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить його скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ст.ст. 549, 551, 617 ЦК України, ст.ст. 230, 232, 233 ГК України, зокрема, ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі.

При цьому скаржник зазначає, що договором та чинним законодавством відповідач не обмежений у праві доводити будь-якими належними та допустимими доказами, що факт прострочення виконання робіт став наслідком надзвичайної та непереборної за наявних умов сили, тобто подій, які відповідач неспроможний був передбачити і попередити. В чинному законодавстві не міститься переліку виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку.

Позивач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу та просить суд відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що обставини, на які посилається скаржник, не є свідченням наявності форс-мажорних обставин та не є підставою для звільнення його від відповідальності на невиконання/неналежне виконання зобов`язань за договором. Обов`язок доведення обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання. Відповідачем не подано жодного належного доказу щодо наявності виняткових обставин для зменшення штрафних санкцій.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 23.06.2025 у справі № 910/2857/25 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 3429, 52 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскільки підрядник не виконав роботи у строки, визначені Графіком виконання робіт за договором, тим самим порушив його умови, у зв`язку з чим у нього виникло зобов`язання сплатити пеню в сумі 1 717 225, 61 грн та штраф у розмірі 655 550, 42 грн. Саме акт виконаних робіт є підтвердженням факту виконання робіт за договором.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2025 (колегія суддів у складі: головуюча суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Демидова А.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення господарського суду міста Києва від 23.06.2025 у справі № 910/2857/25 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 15.10.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 (колегія суддів у складі: головуюча суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Демидова А.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління №24" на рішення господарського суду міста Києва від 23.06.2025 у справі № 910/2857/25 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 15.10.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2025 за клопотанням представника Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління №24" Бердичевського О. В. розгляд справи постановлено здійснювати в режимі відеоконференції.

Представник відповідача Бердичевський О. В. не зміг надати усні пояснення у судовому засіданні 15.10.2025 з технічних причин, що зафіксовано у протоколі судового засідання від 15.10.2025.

Відповідно до ч. 5 ст. 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції.

Враховуючи, що представник відповідача подавав клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, колегія суддів дійшла висновку про покладення на відповідача негативних наслідків, пов`язаних із ризиками технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2025 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління №24" на рішення господарського суду міста Києва від 23.06.2025 у справі № 910/2857/25. Оголошено перерву у розгляді справи № 910/2857/25 на 26.11.2025.

25.11.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача Бердичевського О. В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його зайнятістю як представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ РИТЕЙЛ" у судовому засіданні КГС ВС у справі № 910/155/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено на 17.12.2025.

16.12.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача Бердичевського О. В. вдруге надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його зайнятістю, як розпорядника майна, в іншому судовому засіданні господарського суду міста Києва у справі № 910/4402/25.

У судовому засіданні 17.12.2025 протокольно відмовлено у задоволенні клопотання про відкладення з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

За змістом статті 56 ГПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто або через представника. Особиста участь особи у справі не позбавляє її права мати в цій справі представника.

При цьому кількість представників, яким надається право представляти особу у судовому процесі, законодавчо не обмежена.

Крім того, відповідно до частини першої статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З огляду на наведені вище приписи законодавства, а також враховуючи, що позиція відповідача викладена письмово у поданій ним апеляційній скарзі, розгляд справи двічі відкладався і відповідач не був позбавлений можливості із залученням іншого представника взяти участь у судовому засіданні, з огляду на те, що явка в судове засідання учасників справи не визнавалася обов`язковою, а відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, колегія суддів залишила клопотання представника відповідача без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору від 13.10.2022 №, укладеного між позивачем як замовником і відповідачем як підрядником, останній зобов`язався за завданням замовника відповідно до умов договору зобов`язується на свій ризик надати послуги: "Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (Ремонт вузла редукування ГРС Синельникове Дніпропетровського проммайданчика Запорізького ЛВУМГ)" згідно з вимогами чинних нормативних документів і технічної документації, а замовник прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов договору.

Пунктами 1.2, 1.3 договору встановлено, що склад, обсяги, вартість робіт та строки визначені технічними, якісними та кількісними характеристиками (додаток №1), договірною ціною (додаток №2) та графіком виконання робіт (додаток №3), які є невід`ємною частиною договору.

Обсяги закупівлі робіт можуть бути зменшені, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що загальна вартість виконуваних робіт за договором, що є ціною договору згідно із договірною ціною (додаток №2) становить: 13 380 000 грн, в тому числі ПДВ 20% 2 230 000 грн.

Пунктами 4.1, 4.2 договору визначено, що підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 365 календарних днів з дати укладання договору з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником графіку виконання робіт (додаток №3), що додається до договору та є невід`ємною його частиною; допуск замовник надсилає на адресу підрядника вказану в розділі 15 договору.

Строки виконання робіт можуть бути змінені з внесенням відповідних змін у договір у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Пунктом 4.3 договору встановлено, що датою закінчення виконаних підрядником робіт вважається дата їх прийняття замовником в порядку, передбаченому розділом 5 договору; виконання робіт може бути закінчено підрядником достроково за умови письмової згоди замовника.

Пунктами 4.4, 4.5 договору визначено, що місце виконання робіт - ГРС Синельникове, Дніпропетровська обл., м. Синельникове.

Передбачені договором роботи підрядник виконує в умовах діючого виробництва, яке є об`єктом підвищеної небезпеки; при цьому, підрядник виконує роботи не порушуючи режимів транспорту газу та роботи газотранспортної системи, вимог з промислової безпеки та охорони праці із залученням своїх висококваліфікованих фахівців з використанням сучасних технологій; підрядник відповідає перед замовником за якість виконаних робіт та їх відповідність вимогам, установленим національними стандартами, будівельними нормами, локальними актами замовника, іншими нормативно-правовими документами та умовами договору.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що передача виконаних робіт підрядником та прийняття їх замовником оформлюється актами приймання виконаних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що акт приймання виконаних робіт та довідку про вартість виконаних робіт готує підрядник і надає його замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця; разом з актом приймання виконаних робіт підрядник надає замовнику повний комплект виконавчої документації за звітний період, оформленої належним чином, відповідно до вимог чинних нормативних документів у галузі будівництва; замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів перевіряє достовірність отриманих акта приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт в частині фактично виконаних робіт, їх відповідність показникам якості, комплектність виконавчої документації, та, у разі відсутності явних недоліків, підписує його в рамках цього ж строку, або надсилає мотивоване заперечення проти такого підписання; при прийманні виконаних робіт замовник може витребувати сертифікати/паспорти на застосовані матеріали, документи, що підтверджують вартість матеріалів, розрахунки на інші витрати та іншу документацію, визначену чинним законодавством.

Пунктом 8.1 договору визначено, що жодна зі сторін не несе відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких умов у разі настання надзвичайних та невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Пунктами 8.2-8.5 передбачено, що сторони протягом 10 (десяти) календарних днів повинні сповістити одна одну про початок обставин непереборної сили (форс-мажору) у письмовій формі; повідомлення про початок дії обставин непереборної сили (форс-мажору) та строк їх дії підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України.

Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї зі сторін про неможливість виконання прийнятих за Договором зобов`язань внаслідок дії обставин непереборної сили та/або не надання сертифікату Торгово-промислової палати України, позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вказану обставину, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань.

Сторони дійшли згоди, що при настанні обставин непереборної сили виконання зобов`язань за договором продовжується на строк, відповідний строку дії вказаних обставин.

Якщо обставини непереборної сили безперервно триватимуть понад 90 (дев`яносто) календарних днів, то кожна із сторін матиме право в односторонньому порядку розірвати Договір, письмово повідомивши про це іншу сторону не пізніше ніж за 20 (двадцять) календарних днів до очікуваної дати розірвання.

Пунктом 10.2 договору передбачено, що у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених графіком виконання робіт (додаток №3). до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1% від вартості робіт, які несвоєчасно виконані, за кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

Пунктами 11.1, 11.2 договору встановлено вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє 395 календарних днів; в частині гарантійних зобов`язань договір діє до закінчення гарантійного строку, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від виконання обов`язків, взятих на себе за договором та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Додатком № 3 до договору погоджено графік виконання робіт:

- розробка, подання на експертизи та отримання результатів експертиз робочої документації; граничний термін виконання робіт з дати підписання договору, кількість календарних днів 120 (тобто до 10.02.2023 включно);

- виготовлення, доставка вузла редукування, будівельно-монтажні роботи; граничний термін виконання робіт з дати підписання договору, кількість календарних днів 300 (тобто до 09.08.2023);

- пусконалагоджувальні роботи; граничний термін виконання робіт з дати підписання договору, кількість календарних днів 365 (тобто до 13.10.2023).

На виконання умов договору сторонами було підписано акти приймання виконаних будівельних робіт від 28.02.2023 №1 (за лютий 2023 року) на суму 201 736,25 грн, від 03.07.2023 №1 (за липень 2023 року) на суму 265 650,79 грн (акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт від 03.07.2023 на суму 3 469 661,47 грн), від 25.07.2023 №1 (за липень-2 2023 року) на суму 77 945,52 грн.

Згідно з розрахунком вартості невиконаних робіт за договором, що здійснюється у 2024 році, сума невиконаних відповідачем робіт склала 9365005,97 грн.

Листом від 29.12.2022 №194 відповідач надав позивачу на розгляд та погодження робочу документацію.

Листом від 18.01.2023 №7103ВИХ-23-78 позивач надав відповідачу зауваження щодо документації.

Листом від 03.02.2023 №20 відповідач надав позивачу на розгляд та погодження робочу документацію.

Листом від 09.02.2023 №7103ВИХ-23-163 позивач погодив Управлінню проектну документацію.

10.02.2023 відповідач отримав висновок експертизи №20538693.05.25.0024.23 щодо відповідності проектної документації вимогам законів та інших нормативно-правових актів з питань охорони праці, промислової безпеки за робочим проектом №460006626 "Ремонт вузла редукування ГРС Синельникове Дніпропетровського проммайданчика Запорізького ЛВУМГ".

Листом від 10.02.2023 №10/32 Управління передало позивачу проектну документацію.

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач послався на те, що підрядник не виконав роботи у строки, визначені умовами договору, а тому просив суд стягнути з відповідача 1 717 225,61 грн пені та 655 550,42 грн штрафу.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначав про повномаштабне вторгнення на територію України є форс-мажорними обставинами стосовно виконання зобов`язання за договором, зокрема, чергові обстріли спричинювали пошкодження об`єктів енергетичної інфраструктури, що, в свою чергу, спричинювало відключення електропостачання як промислових, так і побутових споживачів у м. Києві; враховуючи характер робіт за договором для їх виконання є необхідним використання спеціального програмного забезпечення, наявність належного освітлення тощо, що за відсутності електропостачання є неможливим.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

За правилами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

В ч.ч. 1, 4 ст. 853 ЦК України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з частиною 4 статті 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

В ч. 1 ст. 854 ЦК України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем не було виконано роботи на загальну суму 9 365 005,97 грн, з огляду на що, позивачем за період з 14.10.2023 по 13.04.2024 нараховано відповідачу 1 717 225, 61 грн пені та 655 550,42 грн штрафу.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 10.2 договору передбачено, що у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених графіком виконання робіт (додаток №3). до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1% від вартості робіт, які несвоєчасно виконані, за кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

З огляду на викладене, правомірним є висновок суду щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача 1 713 796,09 грн пені та 655 550,42 грн штрафу.

В оскаржуваній частині рішення щодо стягнення з відповідача 3 429,52 грн пені, нарахованої за період з 11.02.2023 по 27.02.2023, суд апеляційної інстанції зважає на наступне.

Додатковим № 3 до договору погоджено графік виконання робіт, зокрема, розробка, подання на експертизи та отримання результатів експертиз робочої документації - граничний термін виконання робіт з дати підписання договору, кількість календарних днів 120 (тобто до 10.02.2023 включно).

Матеріалами справи підтверджено своєчасне виконання робіт за лютий 2023 року, зокрема, 10.02.2023 відповідач отримав висновок експертизи №20538693.05.25.0024.23 щодо відповідності проектної документації вимогам законів та інших нормативно-правових актів з питань охорони праці, промислової безпеки за робочим проектом №460006626 "Ремонт вузла редукування ГРС Синельникове Дніпропетровського проммайданчика Запорізького ЛВУМГ" та листом від 10.02.2023 №10/32 Управління передало позивачу проектну документацію.

В той же час, як обґрунтовано встановлено судом, підписання акта приймання виконаних робіт 28.02.2023 не свідчить про порушення строків виконання, оскільки умовами пункту 10.2 договору нарахування пені передбачене за несвоєчасне виконання робіт, а не порушення строку підписання акта виконаних робіт.

В частині посилання на Форс-мажорні обставини (обставинами непереборної сили), які є надзвичайними та невідворотними обставинами, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч.1 ст.617 ЦК України, ч.2 ст.218 ГК України та ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні") суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президент України видав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

ТПП України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 906/540/22, вказаний лист ТПП України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

За наведеною правовою позицією лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб (абз.3 ч.3 ст.14 Закону "Про Торгово-промислові палати в Україні").

Згідно з ч.1 ст.14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні" ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Сертифікат ТПП не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставин форс-мажору має оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі №908/2287/17, від 21.07.2021 у справі №912/3323/20, від 25.11.2021 у справі № 905/55/21).

Посилання на наявність обставин форс-мажору використовується стороною, яка позбавлена можливості виконувати договірні зобов`язання належним чином, для того, щоб уникнути застосування до неї негативних наслідків такого невиконання. Інша ж сторона договору може доводити лише невиконання / неналежне договору контрагентом, а не наявність у нього форс-мажорних обставин (як обставин, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання). Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору (постанови Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 915/531/17, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 17.12.2020 у справі № 913/785/17,від 30.11.2021 у справі №913/785/17).

Згідно із правовим висновком Верховного Суду у постанові від 14.06.2022 у справі №922/2394/21 форс-мажорні обставини не мають преюдиціального характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Сам факт введення воєнного стану на території України не є імперативною підставою для звільнення всіх боржників від відповідальності за прострочення виконання зобов`язання за час існування форс-мажорних обставин. У кожному конкретному випадку у конкретних відносинах боржник має довести безпосередній вплив непереборної обставини на можливість виконання ним зобов`язання.

Апеляційний господарський суд в даному випадку вважає, що судом першої інстанції вірно визначено, що відповідачем не доведено належними доказами, що невиконання свого зобов`язання сталось, саме у зв`язку із форс-мажорними обставинами, а також не доведено факту своєчасного повідомлення про це позивача.

Посилання скаржника на наявність підстав для зменшення неустойки, суд апеляційної інстанції враховує, що частиною 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зменшення неустойки (зокрема, штрафу) є протидією необґрунтованого збагачення однією з сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення штрафу направлене на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагенту на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч. 1 ст. 233 ГК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі, і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (штрафу) до її розумного розміру.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки як поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткового співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені ст.3 ЦК (справедливість, добросовісність, розумність) та з дотриманням правил ст.86 ГПК на власний розсуд, за внутрішнім переконанням, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення, та конкретний розмір зменшення неустойки.

Отже питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує відповідно до ст.86 ГПК за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.

Подібний за змістом висновок щодо застосування норм права, а саме ст.551 ЦК та ст.233 ГК, неодноразово викладався Верховним Судом у постановах, зокрема від 23.10.2019 у справі №917/101/19, від 06.11.2019 у справі №917/1638/18, від 17.12.2019 у справі №916/545/19, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 14.01.2020 у справі №911/873/19, від 10.02.2020 у справі №910/1175/19, від 19.02.2020 у справі №910/1303/19, від 26.02.2020 у справі №925/605/18, від 17.03.2020 №925/597/19, від 18.06.2020 у справі №904/3491/19, від 14.04.2021 у справі №922/1716/20.

У постановах від 12.06.2019 у справі №904/4085/18 та від 09.10.2019 у справі №904/4083/18 Верховний Суд також зазначив, що зменшення розміру пені є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

Необхідно зауважити, що у вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, з розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Господарський суд об`єктивно оцінює, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання).

Вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 04.05.2018 у справі №908/1453/17.

Разом з тим, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Як було роз`яснено Великою Палатою Верховного Суду від 18.03.2020 у постанові у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним.

У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру призводить до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто, має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Апеляційний господарський суд вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами винятковість даного випадку та наявність підстав для зменшення розміру неустойки, а відтак, обґрунтованим є висновок суду про стягнення штрафу та пені за період з 14.10.2023 по 13.04.2024 у відповідному розмірі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційних скарг покладаються на скаржників.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління №24" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 23.06.2025 у справі №910/2857/25 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покласти на скаржників.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повна постанова підписана 22.12.2025.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

А.М. Демидова