ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/3754/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Божко Є.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом до про та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" (61098, м. Харків, вул. Кашуби, 10) Товариства з обмеженою відповідальністю "Крокус-Агро Груп" (61010, м. Харків, Гімназійна набережна, 24, оф. 202) усунення перешкод у користуванні майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Крокус-Агро Груп" (61010, м. Харків, Гімназійна набережна, 24, оф. 202)
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" (61098, м. Харків, вул. Кашуби, 10), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» - Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Харківській, Полтавській та Сумській областях (61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 26), 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» (02152, м. Київ, просп. Павла Тичини, буд. 1в)
про визнання недійсними договорів, переведення прав та обов`язків покупця, визнання права власності
за участю представників:

позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним - Шевченко Д.С. (ордер серія АХ № 1251037 від 03.04.2025),

відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним - Ткаченко Ю.О. (ордер серія АХ № 1282363 від 14.08.2025),

відповідача за зустрічним позовом - не з`явився,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крокус-Агро Груп", в якій просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «КРОКУС-АГРО ГРУП» усунути перешкоди у користуванні транспортним засобом: автомобіль VW Touareg R-Line 3.0 V6 TFSI, номер шассі НОМЕР_1 шляхом передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» транспортний засіб: автомобіль VW Touareg R-Line 3.0 V6 TFSI, номер шассі НОМЕР_1 та оригінал свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу: НОМЕР_2 .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.10.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" (вх.№ 3754/25) залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" строк на усунення недоліків позовної заяви - 5 (п`ять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання доказів сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

23.10.2025 від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків (вх.№ 24616/25), де позивач надав платіжну інструкцію про сплату судового збору.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3754/25. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Почато підготовче провадження і призначено підготовче засідання 05 листопада 2025 року о 12:30.

04.11.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Крокус-Агро Груп" через систему "Електронний суд" надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА», в якій позивач просить суд:

1. Прийняти до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 922/3754/25 зустрічний позов ТОВ «КРОКУС-АГРО ГРУП» до ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» про визнання недійсними договорів, переведення прав та обов`язків покупця.

2. Зустрічні позовні вимоги ТОВ «КРОКУС-АГРО ГРУП» до ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» про визнання недійсними договорів, переведення прав та обов`язків покупця об`єднати в одне провадження з первісним позовом по справі № 922/3754/25.

3. Визнати недійсним договори купівлі-продажу предмета лізингу від 16.12.2024 року № 00023691, № 00023079, № 00023087, № 00023743 в частині покупця та перевести на ТОВ «КРОКУС-АГРО ГРУП» права та обов`язки покупця за договорами купівлі-продажу предмета лізингу від 16.12.2024 року № 00023691, № 00023079, № 00023087, № 00023743.

4. Припинити право власності ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» на автомобіль Skoda KAROQ STYLE 1.4 TSI, номер шассі НОМЕР_3 автомобіль Skoda KODIAQ STYLE 2.0 TSI, номер шассі НОМЕР_4 , автомобіль Skoda Kodiaq номер шассі НОМЕР_5 , автомобіль VW Touareg R-Line 3.0 V6 TFSI, номер шассі НОМЕР_1 та визнати право власності ТОВ «КРОКУС-АГРО ГРУП» на дані транспортні засоби.

5. Залучити в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Харківській, Полтавській та Сумській областях (, місцезнаходження: 61013, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Шевченка, будинок, 26).

У підготовчому засіданні 05.11.2025 постановлено ухвалу, яку внесено до протоколу підготовчого засідання, про відкладення підготовчого засідання на 12.11.2025 на 12:00.

В порядку ст. 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про наступне підготовче засідання ухвалами від 05.11.2025.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.11.2025 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Крокус-Агро Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу предмета лізингу від 16.12.2024 року № 00023691, № 00023079, № 00023087, № 00023743 в частині покупця та переведення на ТОВ «КРОКУС-АГРО ГРУП» прав та обов`язків покупця за договорами купівлі-продажу предмета лізингу від 16.12.2024 року № 00023691, № 00023079, № 00023087, № 00023743, припинення права власності ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» на автомобіль Skoda KAROQ STYLE 1.4 TSI, номер шассі НОМЕР_3 автомобіль Skoda KODIAQ STYLE 2.0 TSI, номер шассі НОМЕР_4 , автомобіль Skoda Kodiaq номер шассі НОМЕР_5 , автомобіль VW Touareg R-Line 3.0 V6 TFSI, номер шассі НОМЕР_1 та визнання права власності ТОВ «КРОКУС-АГРО ГРУП» на дані транспортні засоби повернуто заявнику.

У підготовчому засіданні 12.11.2025 постановлено ухвалу, яку внесено до протоколу підготовчого засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 19.11.2025 на 11:30.

13.11.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Харків» через систему «Електронний суд» надійшла заява про зміну предмету позову (вх.№ 26365/25), в якій позивач просить суд:

1. Прийняти заяву про зміну предмету позову до розгляду та долучити її до матеріалів справи № 922/3754/25.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «КРОКУСАГРО ГРУП» усунути перешкоди у користуванні транспортними засобами: автомобіль Skoda KAROQ STYLE 1.4 TSI, номер шассі НОМЕР_3 автомобіль Skoda KODIAQ STYLE 2.0 TSI, номер шассі НОМЕР_4 , автомобіль Skoda Kodiaq номер шассі НОМЕР_5 , автомобіль VW Touareg R-Line 3.0 V6 TFSI, номер шассі НОМЕР_1 шляхом передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» транспортних засобів: автомобіль Skoda KAROQ STYLE 1.4 TSI, номер шассі TMB.IC6NU7MB25034I, автомобіль Skoda KODIAQ STYLE 2.0 TSI, номер шассі НОМЕР_4 , автомобіль Skoda Kodiaq номер шассі НОМЕР_5 , автомобіль VW Touareg R-Line 3.0 V6 TFSI, номер шассі НОМЕР_1 та оригіналів свідоцтв про рестрацію даних транспортних засобів: СТІ № 177267, СТІ № 177272, СТІ № 177274, СТІ № 177265.

13.11.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Крокус-Агро Груп" через систему «Електронний суд» надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА», в якій позивач просить суд:

1. Поновити ТОВ «КРОКУС-АГРО ГРУП» строк для подання зустрічної позовної заяви у справі № 922/3754/25.

2. Прийняти до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 922/3754/25 зустрічний позов ТОВ «КРОКУС-АГРО ГРУП» до ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» про визнання недійсними договорів, переведення прав та обов`язків покупця.

3. Зустрічні позовні вимоги ТОВ «КРОКУС-АГРО ГРУП» до ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» про визнання недійсними договорів, переведення прав та обов`язків покупця об`єднати в одне провадження з первісним позовом по справі № 922/3754/25.

4. Визнати недійсним договори купівлі-продажу предмета лізингу від 16.12.2024 року № 00023691, № 00023079, № 00023087, № 00023743 в частині покупця та перевести на ТОВ «КРОКУС-АГРО ГРУП» права та обов`язки покупця за договорами купівлі-продажу предмета лізингу від 16.12.2024 року № 00023691, № 00023079, № 00023087, № 00023743.

5. Припинити право власності ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» на автомобіль Skoda KAROQ STYLE 1.4 TSI, номер шассі НОМЕР_3 автомобіль Skoda KODIAQ STYLE 2.0 TSI, номер шассі НОМЕР_4 , автомобіль Skoda Kodiaq номер шассі НОМЕР_5 , автомобіль VW Touareg R-Line 3.0 V6 TFSI, номер шассі НОМЕР_1 та визнати право власності ТОВ «КРОКУС-АГРО ГРУП» на дані транспортні засоби. Документ сформований в системі «Електронний суд» 13.11.2025 21

6. Залучити в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Харківській, Полтавській та Сумській областях (, місцезнаходження: 61013, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Шевченка, будинок, 26).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.11.2025 постановлено повернутися до стадії підготовчого провадження у справі №922/3754/25. Прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" про зміну предмету позову (вх.№ 26365/25 від 13.11.2025) та подальший розгляд справи постановлено здійснювати з її урахуванням. Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "КРОКУС-АГРО ГРУП" строк для подання зустрічної позовної заяви у справі № 922/3754/25. Прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Крокус-Агро Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу предмета лізингу від 16.12.2024 року № 00023691, № 00023079, № 00023087, № 00023743 в частині покупця та переведення на ТОВ «КРОКУС-АГРО ГРУП» прав та обов`язків покупця за договорами купівлі-продажу предмета лізингу від 16.12.2024 року № 00023691, № 00023079, № 00023087, № 00023743, припинення права власності ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» на автомобіль Skoda KAROQ STYLE 1.4 TSI, номер шассі TMB.IC6NU7MB25034I, автомобіль Skoda KODIAQ STYLE 2.0 TSI, номер шассі НОМЕР_4 , автомобіль Skoda Kodiaq номер шассі НОМЕР_5 , автомобіль VW Touareg R-Line 3.0 V6 TFSI, номер шассі НОМЕР_1 та визнання права власності ТОВ «КРОКУС-АГРО ГРУП» на дані транспортні засоби до розгляду та об`єднано в одне провадження із первісним позовом у справі №922/3754/25. Розгляд зустрічного позову призначено разом з первісним у підготовчому засіданні, яке відбудеться 19 листопада 2025 року об 11:30. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за зустрічним позовом ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» - Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Харківській, Полтавській та Сумській областях.

У підготовчому засіданні 19.11.2025 постановлено ухвалу, яку внесено до протоколу підготовчого засідання, про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 10.12.2025 на 11:00.

В порядку ст. 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про наступне підготовче засідання ухвалами від 19.11.2025.

27.11.2025 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" через систему "Електронний суд" надійшов відзив на зустрічну позовну заяву (вх.№ 27673/25), в якому відповідач за зустрічним позовом підтверджує, що 09.12.2024 між ТОВ «Агрозахист Харків» та ТОВ «Крокус-Агро Груп» було укладено чотири додаткові угоди про заміну сторони (Лізингоодержувача) в наступних Договорах про фінансовий лізинг: № 00023743 від 11.06.2021 року, № 00023079 від 05.04.2021 року, № 00023087 від 05.04.2021 року, № 00023691 від 03.06.2021 року з ТОВ «Агрозахист Харків» на ТОВ «Крокус-Агро Груп».

Відповідач за зустрічним позовом повідомляє, що перед укладанням вищезазначених чотирьох додаткових угод про заміну сторони ТОВ «Агрозахист Харків» було повідомлено Лізингодавця - ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ Україна» про вчинення відповідних правочинів. Так, 05.12.2024 року від представника Лізингодавця Олександра Навроцього з корпоративної пошти ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ Україна»: ІНФОРМАЦІЯ_1 було отримано повідомлення із роз`ясненням порядку вчинення дій для заміни лізингоодержувача, зокрема було повідомлено про необхідність звернутися до автосалону та надати заяву з проханням внести зміни до договору. Шаблон заяви було додано до повідомлення. Узгоження щодо заміни сторони в договорі з представником ОСОБА_1 велося особисто директором ТОВ «Агрозахист Харків» Людмилою Божко в телефонному режимі та працівником ТОВ «Агрозахист Харків» Юлією Єлькіною з офіційної електронної пошти ТОВ «Агрозахист Харків»: .

Проте, незважаючи на надання згоди на заміну сторони, на момент укладання договорів купівлі-продажу предмета лізингу Лізингодавець наполягав на укладенні договорів саме з Первісним Лізингоодержувачем, на що ТОВ «Агрозахист Харків» погодилося, розраховуючи укласти окремі договори купівлі-продажу транспортних засобів з ТОВ «Крокус-Агро Груп», що реалізувати не вдалося з огляду на низку об`єктивних причин.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Крокус-Агро Груп» повністю виконало свої зобов`язання за додатковими угодами про заміну сторони у договорах про фінансовий лізинг у частині сплати залишкової вартості транспортних засобів, однак здійснити перереєстрацію не вдалося з об`єктивних причин, не залежних від волі Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ», у зв`язку з чим відповідач вважає, що позовні вимоги за зустрічним позовом скеровано до неналежного відповідача.

05.12.2025 від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Харківській, Полтавській та Сумській областях через систему "Електронний суд" надійшли пояснення (вх.№ 28387/25), де третя особа повідомляє наступне.

Згідно із інформацією з Єдиного державного реєстру транспортних засобів транспортний засіб VOLKSWAGEN TOUAREG R-Line 3.0 V6 TFSI, 2021 року випуску, колір синій, номер кузова НОМЕР_1 , 21.01.2025 зареєстрований за ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ», ; транспортний засіб автомобіль SKODA KAROQ, номер кузова TMB.IC6NU7MB25034I, 2021 року випуску, колір білий, 21.01.2025 зареєстрований за ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ», ; транспортний засіб автомобіль SKODA KODIAQ, номер кузова НОМЕР_4 , 2021 року випуску, колір сірий, 21.01.2025 зареєстрований за ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ», ; транспортний засіб автомобіль SKODA KODIAQ, номер кузова НОМЕР_5 , 2020 року випуску, колір білий, 21.01.2025 зареєстрований за ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ», .

Всі зазначені транспортні засоби були перереєстровані на ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» 21.01.2025 на підставі договорів фінансового лізингу та договорів купівлі-продажу предмета лізингу, в ТСЦ 8048.

Відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів вказані транспортні засоби перебувають під обмеженнями у вигляді арешту та/або заборони на відчуження, накладених відповідно до постанов ДВС. Окрім того, згідно Єдиного реєстру боржників Міністерства юстиції України, ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» () значиться боржником у виконавчих провадженнях.

За наявності відомостей про власника транспортного засобу в Єдиному реєстрі боржників, наявності обтяжень накладених на транспортний засіб в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, перереєстрація такого автомобіля не здійснюється відповідно до Порядку № 1388, дотримання вимог якого є обов`язковим під час здійснення державної реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів.

Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Харківській, Полтавській та Сумській областях наголошує на тому, що відмова ТСЦ 6350 РСЦ ГСЦ МВС у Харківській, Полтавській та Сумській областях у здійсненні реєстраційних дій щодо спірного автомобіля є законною і обґрунтованою.

10.12.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" через систему "Електронний суд" надійшла заява про визнання зустрічного позову (вх.№ 28858/25).

У підготовчому засіданні 10.12.2025 представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним заявив про відмову від первісного позову, судом постановлено ухвалу, яку внесено до протоколу підготовчого засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.12.2025 на 12:30.

В порядку ст. 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про наступне судове засідання ухвалами від 10.12.2025.

16.12.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» через систему "Електронний суд" надійшли пояснення (вх.№ 29460/25), в яких відповідач за зустрічним позовом просить врахувати інформацію, зазначену ним у поясненнях, розглянути справу без участі представника ТОВ «Порше Лізинг Україна» у зв`язку з неможливістю його участі у судовому засіданні та відмовити у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом, а судові витрати покласти на позивача за зустрічним позовом.

Представник товариства наголошує на тому, що ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» не брало участі в домовленостях між ТОВ «Агрозахист Харків» та ТОВ «Крокус-Агро Груп», а лише інформувало ТОВ «Агрозахист Харків» про встановлену процедуру заміни сторони лізингоодержувача. Зазначена процедура виконана не була, відповідно згода не надавалася, а тому правових підстав для заміни сторони у договорі не виникло. За таких обставин жодної належної заміни сторони у зобов`язанні не відбулося, а про дії, які позивач за зустрічним позовом намагається кваліфікувати як «заміна сторони», ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» дізналося лише з матеріалів судової справи 922/2035/25, що додатково підтверджує відсутність волевиявлення ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» на вчинення відповідної правочинної дії.

17.12.2025 від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Харківській, Полтавській та Сумській областях через систему "Електронний суд" надійшла заява про проведення засідання за відсутності представника третьої особи (вх.№ 29588/25).

У судовому засіданні 17.12.2025 представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним підтримав заяву про відмову від первісного позову та визнання зустрічного позову, а також просив повернути 50% судового збору, сплаченого при поданні первісного позову.

Представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним підтримав позовні вимоги за зустрічним позовом та просив задовольнити зустрічний позов у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідачів за зустрічним позовом.

Представник ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» у судове засідання, призначене на 17.12.2025 о 12:30, не з`явився.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» - Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Харківській, Полтавській та Сумській областях свого повноважного представника у судове засідання 17.12.2025 не направив.

Разом з тим, матеріали справи містять заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» про розгляд справи без участі представника ТОВ «Порше Лізинг Україна» та Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Харківській, Полтавській та Сумській областях про проведення засідання за відсутності представника третьої особи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити заяви відповідача за зустрічним позовом та третьої особи про розгляд справи без їх участі, оскільки брати участь у судовому засіданні, відповідно до ст. 42 ГПК України, є правом учасника справи, а не обов`язком, а обов`язковість явки в судове засідання відповідача за зустрічним позовом та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ», не визнавалась.

В ході розгляду справи Господарським судом Харківської області, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах строків, встановлених ГПК України.

Судом в повному обсязі досліджено письмові докази у справі відповідно до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

У судовому засіданні 17.12.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" про відмову від первісного позову, суд встановив наступне.

Частиною 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частини 1 статті 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як вбачається із вищезазначених норм, вказане право позивача може бути реалізоване ним на будь-якій стадії судового процесу та є абсолютним, тобто, не залежить від мотивів позивача чи волі інших сторін у справі.

Про відмову від позову заявлено представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" Шевченко Д.С., яка діє на підставі ордеру серія АХ № 1251037 від 03.04.2025, за яким договором про надання правничої допомоги повноваження адвоката не обмежуються.

Оскільки заяву про відмову від первісного позову подано уповноваженою особою та враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази порушення прав відповідною завою будь-яких осіб, оскільки відповідна заява позивача є формою реалізації принципу диспозитивності господарського судочинства, передбаченого статтею 14 ГПК України, суд доходить висновку про її задоволення.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Одночасно суд роз`яснює позивачу за первісним позовом правові наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі, передбачені частиною третьою статті 231 ГПК України, якими є недопущення повторного звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються зустрічні позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ Україна» (далі - Лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» (далі - Лізингоодержувач» укладено 4 договори про фінансовий лізинг:

1) № 00023079 від 05.04.2021 року, об`єкт лізингу: автомобіль Skoda KAROQ STYLE 1.4 TSI, номер шассі TMB.IC6NU7MB25034I, вартість об`єкта лізингу - 25 559,00 доларів США, що є еквівалентом 712 968,42 грн., кількість лізингових платежів - 60, строк лізингу (місяців) - 60;

2) № 00023087 від 05.04.2021 року, об`єкт лізингу: автомобіль Skoda KODIAQ STYLE 2.0 TSI, номер шассі НОМЕР_4 , вартість об`єкта лізингу - 34 760,00 доларів США, що є еквівалентом 969 630,31 грн., кількість лізингових платежів - 60, строк лізингу (місяців) - 60;

3) № 00023743 від 11.06.2021 року, об`єкт лізингу: автомобіль Skoda Kodiaq номер шассі НОМЕР_5 , вартість об`єкта лізингу - 37 005,59 доларів США, що є еквівалентом 1 003 091,98 грн., кількість лізингових платежів - 60, строк лізингу (місяців) - 60;

4) № 00023691 від 03.06.2021 року, об`єкт лізингу: автомобіль VW Touareg R-Line 3.0 V6 TFSI, номер шассі НОМЕР_1 , вартість об`єкта лізингу - 75 000,00 доларів США, що є еквівалентом 2 052 225,00 грн., кількість лізингових платежів - 60, строк лізингу (місяців) - 60;

У додатку до Договору про фінансовий лізинг Сторони погодили Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування).

Умовами вищезазначених договорів у розділі «Придбання об`єкта лізингу» передбачено, що після завершення строку лізингу за Контрактом Лізингоодержувач придбаває Об`єкт лізингу у Лізингодавця за купівельною ціною, що буде визначена Лізингодавцем з урахуванням виконання Лізингоодержувачем своїх зобов`язань щодо сплати Лізингових платежів та інших платежів, які підлягають здійсненню за цим контрактом.

За умови повної сплати Лізингоодержувачем всіх Платежів за Контрактом, а також виходячи з припущення, що відповідне законодавство України, що регулює відносини за Контрактом, не зазнає змін, після остаточного погашення Лізингоодержувачем всіх належних до сплати Платежів за Контрактом, купівельна ціна Об`єкта лізингу буде вважатися належним чином сплаченою Лізингоодержувачем. У разі неповної сплати Лізингоодержувачем будь-яких Платежів за Контрактом розмір купівельної ціни буде визначений відповідним чином.

При цьому, 09.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» (далі - Первісний Лізингоодержувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КРОКУС-АГРО ГРУП» (далі - Новий Лізингоодержувач) укладено Додаткові угоди до договорів про фінансовий лізинг № 00023079 від 05.04.2021 року, № 00023087 від 05.04.2021 року, № 00023743 від 11.06.2021 року, № 00023691 від 03.06.2021 року, за якими Сторони, за відсутності заперечень збоку Лізингодавця, погодились замінити одну із Сторін даних Договорів, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ Україна» (Лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» (Лізингоодержувач), а саме передати Товариству з обмеженою відповідальністю «КРОКУС-АГРО ГРУП» усі права та обов`язки Лізингоодержувача за Договорами № 00023079 від 05.04.2021 року, № 00023087 від 05.04.2021 року, № 00023743 від 11.06.2021 року, № 00023691 від 03.06.2021 року та всіма додатковими угодами та додатками до Договорів, які є їх невід`ємними частинами.

У пункті 4 Додаткових угод Сторони визначили розмір заборгованості та залишкову вартість об`єкта лізингу, яку належить сплати Лізингодавцю, строки та порядок погашення, а саме:

У п. 4 Додаткової угоди № 1 від 09.12.2024 року про заміну сторони в Договорі про фінансовий лізинг № 00023743 від 11.06.2021 року сторони погодили, що станом на дату підписання цього Договору сума заборгованості Первісного Лізингоодержувача, строк оплати якої не настав, становить 767 796,25 грн., що становить залишкову вартість об`єкта лізингу, який Первісний Лізингоодержувач зобов`язується погасити Лізингодавцю не пізніше трьох робочих днів після перервхування Новим Лізингоодержувачем грошових коштів, що становлять залишкову вартість об`єкта Лізингу, визначену Договором.

Згідно з п. 5 Угоди Новий Лізингоодержувач зобов`язаний перерахувати Первісному Лізингоодержувачу залишкову вартість об`єкта лізингу у розмірі 767 796,25 грн. протягом п`яти робочих днів з моменту підписання Угоди, після чого Новий Лізингоодержувач набуває право викупу об`єкта Лізингу на умовах, передбачених Договором.

У п. 4 Додаткової угоди № 1 від 09.12.2024 року про заміну сторони в Договорі про фінансовий лізинг № 00023691 від 03.06.2021 року сторони погодили, що Станом на дату підписання цього Договору сума заборгованості Первісного Лізингоодержувача, строк оплати якої не настав, становить 1 567 153,90 грн., що становить залишкову вартість об`єкта лізингу, який Первісний Лізингоодержувач зобов`язується погасити Лізингодавцю не пізніше трьох робочих днів після перерахування Новим Лізингоодержувачем грошових коштів, що становлять залишкову вартість об`єкта Лізингу, визначену Договором.

Згідно з п. 5 Угоди Новий Лізингоодержувач зобов`язаний перерахувати Первісному Лізингоодержувачу залишкову вартість об`єкта лізингу у розмірі 1 567 153,90 грн. протягом п`яти робочих днів з моменту підписання Угоди, після чого Новий Лізингоодержувач набуває право викупу об`єкта Лізингу на умовах, передбачених Договором.

У п. 4 Додаткової угоди № 1 від 09.12.2024 року про заміну сторони в Договорі про фінансовий лізинг № 00023087 від 05.04.2021 року сторони погодили, що станом на дату підписання цього Договору сума заборгованості Первісного Лізингоодержувача, строк оплати якої не настав, становить 676 108,96 грн., що становить залишкову вартість об`єкта лізингу, який Первісний Лізингоодержувач зобов`язується погасити Лізингодавцю не пізніше трьох робочих днів після перерахування Новим Лізингоодержувачем грошових коштів, що становлять залишкову вартість об`єкта Лізингу, визначену Договором.

Згідно з п. 5 Угоди Новий Лізингоодержувач зобов`язаний перерахувати Первісному Лізингоодержувачу залишкову вартість об`єкта лізингу у розмірі 676 108,96 грн. протягом п`яти робочих днів з моменту підписання Угоди, після чого Новий Лізингоодержувач набуває право викупу об`єкта Лізингу на умовах, передбачених Договором.

У п. 4 Додаткової угоди № 1 про заміну сторони в Договорі про фінансовий лізинг № 00023079 від 05.04.2021 року сторони погодили, що Станом на дату підписання цього Договору сума заборгованості Первісного Лізингоодержувача, строк оплати якої не настав, становить 486 317,82 грн., що становить залишкову вартість об`єкта лізингу, який Первісний Лізингоодержувач зобов`язується погасити Лізингодавцю не пізніше трьох робочих днів після перерахування Новим Лізингоодержувачем грошових коштів, що становлять залишкову вартість об`єкта Лізингу, визначену Договором.

Згідно з п. 5 Угоди Новий Лізингоодержувач зобов`язаний перерахувати Первісному Лізингоодержувачу залишкову вартість об`єкта лізингу у розмірі 486 317,82 грн. протягом п`яти робочих днів з моменту підписання Угоди, після чого Новий Лізингоодержувач набуває право викупу об`єкта Лізингу на умовах, передбачених Договором.

12.12.2024 року на виконання п. 5 Додаткових угод від 09.12.2024 року до договорів про фінансовий лізинг № 00023079 від 05.04.2021 року, № 00023087 від 05.04.2021 року, № 00023743 від 11.06.2021 року, № 00023691 від 03.06.2021 року позивач за зустрічним позовом перерахував на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» грошові кошти, які становлять залишкову вартість транспортних засобів (купівельну ціну), що підтверджується платіжними інструкціями № 2933, № 2936, № 2937, № 2938.

Разом з тим, 12.12.2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» здійснено заключні лізингові платежі за договорами, що підтверджується платіжними інструкціями № 454021 від 12.12.2024 року, № 454019 від 12.12.2024 року, № 454018 від 12.12.2024 року, № 454020 від 12.12.2024 року.

Так, 16.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» (далі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КРОКУС-АГРО ГРУП» (далі - Покупець) укладено чотири Договори купівлі-продажу транспортних засобів (№ 4, № 5, № 6, № 7):

1) № 4, предмет договору: Автомобіль Skoda KAROQ STYLE 1.4 TSI ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ номер шассі TMB.IC6NU7MB25034I 2021 року випуску;

2) № 5, предмет договору: Автомобіль VW Touareg R-Line 3.0 V6 TFSI-WVGZZZCRZM D027497 ЛЕГКОВИЙ ЗАГАЛЬНИЙ/УНІВЕРСАЛ номер шассі НОМЕР_1 2021 року випуску;

3) № 6, предмет договору: Автомобіль Skoda Kodiaq номер шассі НОМЕР_5 2020 року випуску;

4) № 7, предмет договору: Автомобіль Skoda KODIAQ STYLE 2.0 TSI номер шассі НОМЕР_4 2021 року випуску.

У п. 1.2. Договорів купівлі-продажу Сторони погодили, що з метою реєстрації Товару за Покупцем Сторони зобов`язуються укласти окремий договір купівлі - продажу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 у строк до 01.03.2025, згідно з яким Продавець передав у власність Покупця, а Покупець прийняв та оплатив транспортний засіб на визначених цим Договором умовах. З моменту укладення вказаного договору цей Договір вважається припиненим, а платежі за цим Договором вважаються здійсненими за договором купівлі - продажу, укладеним між Сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388.

Пунктом 1.3. Договорів Продавець гарантував, що на момент укладання цього Договору є власником Товару, має право на його відчуження. Товар не має обтяжень, які б перешкоджали як укладанню цього Договору, так і договору, визначеного п. 1.2. Договору.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що станом на 09.12.2024 (укладання додаткових угод), на 12.12.2024 року (перерахування коштів), на 16.12.2024 року (укладання договорів купівлі-продажу предметів лізингу) будь-які відкриті виконавчі провадження відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» були відсутні.

Разом з тим, у день укладання відповідних договорів - 16.12.2024 року, та деякий час після через кібератаки Єдиний державний реєстр транспортних засобів не функціонував, тому здійснити перереєстрацію транспортного засобу не вбачалося за можливе. Роботу Реєстру було відновлено 21.01.2025 року.

Але за день до відновлення, 20.01.2025 року відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» було відкрите виконавче провадження № АСВП: 76818080, накладено арешт на майно.

З цих підстав, у перереєстрації права власності на транспортні засоби за ТОВ «КРОКУС-АГРО ГРУП» було відмовлено, що підтверджується відповіддю Територіального сервісного центру № 6350 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 19.04.2025 року № 31/32/6350-7988-2025 та від 23.04.2025 року № 31/32/6350-8183-2025.

У заяві свідка ОСОБА_2 , яка обіймала посаду бухгалтера ТОВ "Агрозахист Харків" до 03 березня 2025 року, повідомляє, що у грудні 2024 року між нею та представником TOВ "ПОРШЕ ЛІЗИНГ Україна" Олександром Навроцьким велося листування з офіційної електронної пошти ТОВ «Агрозахист Харків»: щодо заміни сторони (Лізингоодержувача) в наступних Договорах про фінансовий лізинг: № 00023743 від 11.06.2021 року (об`єкт лізингу: автомобіль Skoda Kodiaq номер шассі НОМЕР_5 ), № 00023079 від 05.04.2021 року (об`єкт лізингу: автомобіль Skoda KAROQ STYLE 1.4 TSI, номер шассі НОМЕР_3, № 00023087 від 05.04.2021 року (об`єкт лізингу: автомобіль Skoda KODIAQ STYLE 2.0 TSІ, номер шассі НОМЕР_4 ), № 00023691 від 03.06.2021 року (об`єкт лізингу: автомобіль VW Touareg R-Line 3.0 V6 TFSI, номер шассі НОМЕР_1 ), які були укладені між ТОВ «Агрозахист Харків» (Лізингоодержувач) та ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ Україна» (Лізингодавець). У даному листуванні узгоджувалося питання щодо заміни Лізингоодержувача з ТОВ «Агрозахист Харків» на ТОВ «Крокус-Агро Груп», на що було отримано згоду Лізингодавця - ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ Україна». У листі від 05.12.2024 року, відправленому представником ОСОБА_1 з корпоративної пошти ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ Україна»: ІНФОРМАЦІЯ_1 було отримано повідомлення із роз`ясненням порядку вчинення дій для заміни лізингоодержувача, зокрема було повідомлено про необхідність звернутися до автосалону та надати заяву з проханням внести зміни до договору. Шаблон заяви було додано до повідомлення.

У заяві свідка ОСОБА_3 , яка обіймає посаду директора ТОВ «Агрозахист Харків», повідомляє, що перед укладанням чотирьох додаткових угод про заміну сторони (Лізингоодержувача) з ТОВ «Агрозахист Харків» на ТОВ «Крокус-Агро Груп» було отримано згоду Лізингодавця - ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ Україна» на вчинення відповідних правочинів. Так, 05.12.2024 року від представника ОСОБА_1 з корпоративної пошти ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ Україна»: ІНФОРМАЦІЯ_1 було отримано повідомлення із роз`ясненням порядку вчинення дій для заміни лізингоодсржувача, зокрема було повідомлено про необхідність звернутися до автосалону та надати заяву з проханням внести зміни до договору. Шаблон заяви було додано ло повідомлення. Узгодження щодо заміни сторони в договорі з представником ОСОБА_1 велося ОСОБА_3 особисто в телефонному режимі та бухгалтером ТОВ "Агрозахист Харків" ОСОБА_4 з офіційної електронної пошти ТОВ "Агрозахист Харків" .

Крім того, матеріали справи містять роздруківку з електронної пошти, з якої вбачається, що 05 грудня 2024 року о 16:08:42 з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_2 на електронну адресу направлено повідомлення наступного змісту:

"Шановний клієнте!

Для заміни лізингоотримувача Вам необхідно звернутися до автосалону та надати заяву з проханням внести зміни до договору. Шаблон заяви додається до повідомлення.

Потенційний лізингоотримувач має надати повний пакет документів. Перелік документів Ви можете знайти на нашій офіційній сторінці: https://www.porschefinance.ua/posluhy/lizynh/spysok-dokumentiv-dlia-lizynhu/

Комісія при заміні лізингоодержувача складає 2,5% від суми залишку по тілу об`єкта лізингу, але не менше ніж еквівалент 200 дол. США. Інформація щодо комісії при зміні лізингоодержувача за вашими договорами міститься в файлі (в додатку).

Звертаємо Вашу увагу, що заміна лізингоодержувача по валютних контрактах можлива тільки на ФОП або юр.особу.

ІНФОРМАЦІЯ_1".

Позивач за зустрічним позовом стверджує, що враховуючи, що після укладання додаткових угод, якими було замінено сторону у договорах про фінансовий лізинг, саме Позивач мав право на придбання об`єкта лізингу, останній просить визнати недійсними договори купівлі-продажу предмета лізингу від 16.12.2024 року № 00023691, № 00023079, № 00023087, № 00023743 в частині покупця та перевести на ТОВ «КРОКУС-АГРО ГРУП» права та обов`язки покупця за договорами купівлі-продажу предмета лізингу від 16.12.2024 року № 00023691, № 00023079, № 00023087, № 00023743, а також припинити право власності ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» на автомобіль Skoda KAROQ STYLE 1.4 TSI, номер шассі TMB.IC6NU7MB25034I, автомобіль Skoda KODIAQ STYLE 2.0 TSI, номер шассі НОМЕР_4 , автомобіль Skoda Kodiaq номер шассі НОМЕР_5 , автомобіль VW Touareg R-Line 3.0 V6 TFSI, номер шассі НОМЕР_1 та визнати право власності ТОВ «КРОКУС-АГРО ГРУП» на дані транспортні засоби.

Такі обставини, на думку позивача за зустрічним позовом, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Частиною 1 статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтями 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтями 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Спірні правовідносини виникли з договорів фінансового лізингу та додаткових угод до них, якими було змінено сторону у зобов`язанні, а також з подальших договорів купівлі-продажу предметів лізингу.

Відповідно до статті 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Відповідно до частин 1-4 статті 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" порядок та умови набуття лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу у власність визначаються договором фінансового лізингу або зазначеним у такому договорі окремим договором купівлі-продажу (викупу) об`єкта фінансового лізингу, або іншим договором, визначеним договором фінансового лізингу. Лізингоодержувач має право набути у власність об`єкт фінансового лізингу, за умови належного виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань, за договором фінансового лізингу, у тому числі із сплати лізингових та інших платежів, а також (у разі виникнення) неустойки (штрафу, пені), якщо інше не передбачено таким договором. Якщо сторони договору фінансового лізингу уклали договір купівлі-продажу (викупу) об`єкта фінансового лізингу, право власності на об`єкт фінансового лізингу переходить до лізингоодержувача у разі та з моменту сплати ним визначеної таким договором ціни, якщо інше не передбачено таким договором. Відступлення права вимоги за договором фінансового лізингу здійснюється відповідно до цивільного законодавства з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо право вимоги за договором фінансового лізингу відступається лізингодавцем особі, яка відповідно до закону має право надавати послуги з фінансового лізингу, до такої особи переходять права за договором фінансового лізингу в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі якщо право вимоги за договором фінансового лізингу відступається лізингодавцем особі, яка відповідно до закону не має права надавати послуги з фінансового лізингу, до такої особи переходять права за договором фінансового лізингу виключно в обсязі суми заборгованості лізингоодержувача, що існувала на момент переходу цих прав, без можливості збільшення такої суми заборгованості. Лізингодавець, який відступив право вимоги за договором фінансового лізингу новому кредитору, зобов`язаний у спосіб, передбачений договором фінансового лізингу, письмово повідомити лізингоодержувача про факт такого відступлення. При цьому передача персональних даних такого лізингоодержувача здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних".

Отже, право лізингоодержувача на придбання предмета лізингу після належного виконання договору є істотною складовою такого зобов`язання та має самостійне майнове значення.

Судом встановлено, що додатковими угодами від 09.12.2024, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КРОКУС-АГРО ГРУП», сторони прямо погодили заміну Лізингоодержувача у договорах про фінансовий лізинг № 00023079 від 05.04.2021 року, № 00023087 від 05.04.2021 року, № 00023743 від 11.06.2021 року, № 00023691 від 03.06.2021 року, внаслідок чого ТОВ «КРОКУС-АГРО ГРУП» набуло статусу нового боржника та нового носія всіх прав за договорами фінансового лізингу, у тому числі права на викуп предметів лізингу.

Зазначені угоди є чинними, не визнані недійсними та обов`язкові для виконання сторонами відповідно до статей 629 та 526 ЦК України.

Згідно зі статтею 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Матеріалами справи підтверджується, що лізингодавець - ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» - не заперечував проти заміни сторони у зобов`язанні, що узгоджується з умовами договорів фінансового лізингу та додаткових угод.

Таким чином, з моменту підписання додаткових угод усі права та обов`язки Лізингоодержувача перейшли до ТОВ «КРОКУС-АГРО ГРУП», а ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» втратило право самостійно реалізовувати право викупу предметів лізингу.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої вказаної статті).

Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання щодо належного й ефективного способу захисту у правовій визначеності, неодноразово зазначала, що спосіб захисту цивільного права чи інтересу - це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі дії мають бути ефективними, тобто призводити до того результату, на який вони спрямовані. Інакше кажучи, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17, від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22.06.2021 у справах № 334/3161/17 (пункт 55) і № 200/606/18 (пункт 73), від 29.06.2021 у справі № 916/964/19 (пункт 7.3), від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 (пункт 68), від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18 (пункт 19), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 143), від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 11.01.2022 у справі № 904/1448/20 (пункт 5.31), від 25.01.2022 у справі № 143/591/20 (пункт 8.31), від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (пункт 21), від 22.02.2022 у справі № 761/36873/18 (пункт 9.21), від 09.02.2022 у справі №910/6939/20 (пункт 11.87), від 13.07.2022 у справі №363/1834/17(пункт 56).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц сформулювала, зокрема, такі висновки: "За висновками Верховного Суду України, сформульованими у постанові від 21.11.2012 у справі № 6-134цс12, згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність. Визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності. Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку".

При цьому, гарантоване статтею 55 Конституції України право на судовий захист вимагає, однак, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим, що також конкретизовано положеннями процесуального закону (зокрема, статті 236, 237, 267, 270, 282, 301, 315 ГПК України), за змістом яких суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність / відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб. При цьому обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові, як неодноразово виснувала Велика Палата Верховного Суду (постанови від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 54), від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19 (пункт 99), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19 (пункт 6.56), від 25.01.2022 у справі № 143/591/20 (пункт 8.46), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155), від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16 (пункт 28)).

За висновками Великої Палати Верховного Суду, які неодноразово викладалися в її постановах, за змістом положень статей15,16 ЦК України суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист якого подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту його порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність і (або) необґрунтованість заявлених вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 826/19681/16, від 27.02.2019 у справі № 810/5172/15, від 15.05.2019 у справі №501/2855/17, від 18.09.2019 у справі № 826/16178/18, від 23.10.2019 у справі № 598/175/15-ц, від 04.12.2019 у справах № 200/2916/19-а та № 200/5463/19-а, від 19.02.2020 у справі №1340/3580/18, від 09.02.2022 у справі № 910/6939/20, від 19.10.2022 у справі №910/14224/20).

Суд зазначає, що у даному випадку визнання недійсним договору купівлі-продажу як самостійний спосіб захисту не забезпечило б відновлення порушеного права позивача, оскільки не призводило б автоматично до набуття ним прав покупця та права власності на предмет лізингу.

Отже, застосування такого способу захисту не відповідало б критерію ефективності, сформульованому у практиці Верховного Суду.

Суд зауважує, що ані Цивільний кодекс України, ані Закон України «Про фінансовий лізинг» не містять спеціальної норми, яка б визначала спосіб захисту прав нового лізингоодержувача у разі порушення його права на викуп предмета лізингу.

За таких обставин, відповідно до статті 8 Цивільного кодексу України, суд застосовує аналогію закону, використовуючи норми, що регулюють подібні за змістом правовідносини.

Суд вважає обґрунтованим застосування положень частини четвертої статті 362 ЦК України, яка передбачає можливість переведення на особу прав та обов`язків покупця у разі порушення переважного права на купівлю.

За своєю правовою природою право позивача на викуп предмета лізингу є майновим пріоритетним правом, зміст якого є співмірним із переважним правом наймача на придбання майна у разі його продажу.

При цьому, процедура переведення прав та обов`язків покупця за договором про купівлі-продажу як належний спосіб захисту застосовується не лише у разі продажу частки у праві спільної часткової власності, що прямо передбачено ч. 4 ст. 362 ЦК України, а і у інших правовідносинах, щодо яких відповідне правове регулювання відсутнє.

Так, зокрема, переведення на особу прав та обов`язків покупця відповідної речі судами України як належний спосіб захисту переважного права застосовується щодо наймача (орендаря), який належним чином виконує свої обов`язки відповідно до умов договору та закону, на купівлю орендованого нерухомого майна, у разі продажу речі, переданої у найм (оренду).

Умовами задоволення позову наймача про переведення на нього прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу майна, яке він наймає, є наступні обставини: наймач належним чином виконував свої обов`язки за договором найму; власник (наймодавець) продав майно іншій, третій особі, з порушенням переважного права наймача на купівлю цього майна; наймач вніс на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 травня 2019 року у справі № 201/10030/17 (провадження № 61-39220св18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 909/337/19 (провадження № 12-35гс20) зазначила, що вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу речі сама по собі не може вважатися ефективним способом захисту порушеного переважного права наймача (орендаря) на придбання такої речі. Адже в результаті задоволення такої вимоги право такої особи захищене не буде, що змусить наймача (орендаря) звертатися до власника з пропозицією відчуження речі на тих самих умовах, що були передбачені договором купівлі-продажу, який визнаний недійсним, а в разі незгоди власника - до суду із новим позовом.

Отже, належним способом захисту переважного права наймача (орендаря) на купівлю орендованого нерухомого майна, який належним чином виконує свої обов`язки відповідно до умов договору та закону, у разі продажу речі, переданої у найм (оренду), є переведення на наймача (орендаря) прав та обов`язків покупця відповідної речі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 № 909/337/19 (12- 35гс20) зазначає, що позов про переведення прав та обов`язків, що відповідає такому способу захисту прав та інтересів, як зміна правовідношення (пункт 6 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України) або ж зміна господарських правовідносин (абзац одинадцятий частини другої статті 20 Господарського кодексу України), застосовується для захисту переважних прав третіх осіб щодо прав на майно, яким так чи інакше розпоряджається власник (частина четверта статті 362, абзац третій частини першої статті 822 Цивільного кодексу України, частина п`ята статті 7 Закону України «Про акціонерні товариства», частина п`ята статті 20 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» тощо). Такий позов найкраще відповідає змісту порушеного переважного права, способу (характеру) його порушення, наслідкам, які спричинило порушення, а також найпростішим шляхом забезпечує відновлення та реалізацію відповідного переважного права.

Таким чином, якщо власником предмета найму (оренди) порушено передбачене частиною другою статті 777 Цивільного кодексу України переважне право наймача (орендаря) на придбання переданої у найм (оренду) речі, належним способом захисту відповідного переважного права наймача (орендаря) буде позов про переведення на останнього прав та обов`язків покупця відповідної речі.

Отже, до спірних правовідносин щодо захисту передбаченого частиною другою статті 777 Цивільного кодексу України переважного права наймача (орендаря) на придбання предмета найму (оренди) за аналогією закону підлягають застосуванню положення частини четвертої статті 362 цього Кодексу, яка регулює подібні правовідносини, а саме визначає порядок захисту переважного права співвласника майна на придбання частки іншого співвласника при її відчуженні останнім.

Звідси для захисту переважного права наймача (орендаря), який належним чином виконує свої обов`язки відповідно до умов договору та закону, у разі продажу речі, переданої у найм (оренду), належним способом захисту є переведення на наймача (орендаря) прав та обов`язків покупця відповідної речі.

Таким чином, укладення договорів купівлі-продажу предметів лізингу між відповідачами за зустрічним позовом за наявності дійсних додаткових угод про заміну сторони у зобов`язанні та після виконання позивачем за зустрічним позовом своїх грошових зобов`язань порушує принцип добросовісності та справедливості, закріплений у статтях 3, 13, 627 Цивільного кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків", реалізувавши право на викуп предмета лізингу, фактично реалізувало право, яке йому вже не належало, що виключає можливість визнання за ним права власності як такого, що набуте правомірно.

З урахуванням наведеного, зважаючи на наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Крокус-Агро Груп" переважного права на викуп предмета лізингу, передбаченого умовами Додаткових угод від 09.12.2024 року до договорів про фінансовий лізинг № 00023079 від 05.04.2021 року, № 00023087 від 05.04.2021 року, № 00023743 від 11.06.2021 року, № 00023691 від 03.06.2021 року, зважаючи на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Крокус-Агро Груп" виконало покладені на нього зобов`язання у повному обсязі, сплативши всі передбачені договорами платежі у строки, визначені договорами, що підтверджується належними та допустимими доказами та не було спростовано відповідачами, оцінюючи обраний позивачем за зустрічним позовом спосіб захисту як належний, пропорційний, ефективний та такий, який повністю відповідає характеру порушеного права, суд доходить висновку, що позовні вимоги за зустрічним позовом є законними, обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального України передбачено, що одним з основних принципів господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).

Крім того, при прийнятті рішення суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд також спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», де Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог за зустрічним позовом у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 ст. 130 ГПК України унормовано, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За подання до суду первісного позову Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" сплачено судовий збір за платіжною інструкцією №1.367070185.1 від 22.10.2025 у розмірі 2422,40 грн та за платіжною інструкцією №2.398070809.1 від 12.11.2025 у розмірі 7276,20 грн.

З огляду на положення ст. 130 ГПК України та ст. 7 Закону України "Про судовий збір", поверненню з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" підлягає 50% судового збору, сплаченого останнім при зверненні до суду з відповідним позовом, що становить 4 849,30 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 130, 191, 231, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" про відмову від первісного позову - задовольнити.

Прийняти відмову позивача від первісного позову.

Закрити провадження у справі №922/3754/25 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крокус-Агро Груп" про усунення перешкод у користуванні майном на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Зустрічний позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договори купівлі-продажу предмета лізингу від 16.12.2024 року № 00023691, № 00023079, № 00023087, № 00023743 в частині покупця та перевести на Товариство з обмеженою відповідальністю "Крокус-Агро Груп" (61010, м. Харків, Гімназійна набережна, 24, оф. 202, ) права та обов`язки покупця за договорами купівлі-продажу предмета лізингу від 16.12.2024 року № 00023691, № 00023079, № 00023087, № 00023743.

Припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" (61098, м. Харків, вул. Кашуби, 10, ) на автомобіль Skoda KAROQ STYLE 1.4 TSI, номер шассі НОМЕР_3 автомобіль Skoda KODIAQ STYLE 2.0 TSI, номер шассі НОМЕР_4 , автомобіль Skoda Kodiaq номер шассі НОМЕР_5 , автомобіль VW Touareg R-Line 3.0 V6 TFSI, номер шассі НОМЕР_1 та визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Крокус-Агро Груп" (61010, м. Харків, Гімназійна набережна, 24, оф. 202, ) на дані транспортні засоби.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" (61098, м. Харків, вул. Кашуби, 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крокус-Агро Груп" (61010, м. Харків, Гімназійна набережна, 24, оф. 202, ) судовий збір у розмірі 32 021,29 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» (02152, м. Київ, просп. Павла Тичини, буд. 1в, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крокус-Агро Груп" (61010, м. Харків, Гімназійна набережна, 24, оф. 202, ) судовий збір у розмірі 32 021,29 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" (61098, м. Харків, вул. Кашуби, 10, ).

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним: Товариство з обмеженою відповідальністю "Крокус-Агро Груп" (61010, м. Харків, Гімназійна набережна, 24, оф. 202, ).

Відповідач за зустрічним позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» (02152, м. Київ, просп. Павла Тичини, буд. 1в, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» - Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Харківській, Полтавській та Сумській областях (61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 26, ).

Повне рішення складено "23" грудня 2025 р.

СуддяО.О. Присяжнюк