ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4325/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання Задорожному А.О.

за участі представників

від позивача Лакотош Д.В.;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Фізичної особи-підприємця Перевязко Алли Євстафіївни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

до відповідача Фізичної особи-підприємця Візновича Леоніда Михайловича ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ),

про стягнення 102 000,00 грн, -

1.Суть спору.

27.10.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№4446/25) ФОП Перевязко Алли Євстафіївни до відповідача ФОП Візновича Леоніда Михайловича, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 102 000,00 грн авансу сплаченого з метою придбання та постачання кондиціонерного обладнання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після отримання авансового платежу в розмірі 102 000,00 грн, відповідач припинив переговори з позивачем, а також не здійснив поставку кондиціонерного обладнання та не повернув суму авансу.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.11.2025 було відкрито провадження у справі №916/4325/25 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін із призначенням розгляду справи по суті на 01.12.2025 о 11:00.

17.11.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про участь представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№36635/25).

Ухвалою суду від 20.11.2025 було задоволено клопотання позивача про участь представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судове засідання 01.12.2025 з`явився представник позивача, відповідач в судове засідання не з`явився, явку уповноваженого представника не забезпечив.

У судовому засіданні 01.12.2025 суд без оформлення окремого документу оголосив перерву в розгляді справи по суті до 22.12.2025 о 14:00.

У судовому засіданні 22.12.2025, за участі представника позивача, судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини рішення у справі та відкладено складення повного рішення на строк до 29.12.2025.

3. Аргументи учасників справи.

3.1. Аргументи Фізичної особи-підприємця Перевязко Алли Євстафіївни.

У якості обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у лютому 2025 року між нею та відповідачем відбувалися активні перемовини щодо укладення Договору постачання кондиціонерного обладнання, а саме кондиціонеру GREE.

Як вказує позивач відповідач надав свої банківські реквізити та повідомив позивача про необхідність здійснення авансового платежу в розмірі 102 000.00 грн, для бронювання необхідного обладнання на складі, формування замовлення у постачальника, а також для підготовки та узгодження проекту договору поставки.

Позивач стверджує, що керуючись принципом доброї совісті та сподіваючись на майбутнє укладення договору, 25.02.2025 нею було здійснено оплату та грошових коштів в сумі 102000,00 грн, які були перераховані на поточний рахунок відповідача № НОМЕР_3 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Між тим, не отримавши товару та не отримавши грошові кошти назад, 24.07.2025 позивач зверталася із вимогами про повернення грошових коштів, що були сплачені у якості авансу, за товар який поставлено не було.

Водночас, як вказує позивач, станом на момент звернення з позовом до суду, жодної відповіді позивачу надано не було, як і не було повернуто сплачені грошові кошти.

3.2. Аргументи Фізичної особи-підприємця Візновича Леоніда Михайловича.

ФОП Візновича Л.М. своїм правом передбаченим ст. 165 ГПК України, на подання відзиву по суті справи не скористалась, жодних доказів у якості спростування наведених позивачем обставин відповідачем до матеріалів справи не додано.

Про відкриття провадження у справі, а також подальший її розгляд відповідача було повідомлено шляхом направлення на зареєстровану адресу копій ухвал.

Водночас ухвали суду отримані відповідачем не були та повернулися до Господарського суду Одеської області з відміткою про повернення, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 (зі змінами), Рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого (реєстрованого) листа з позначкою Судова повістка, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто поштовим відділенням зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 28.01.2019 у справі № 915/1015/16.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Виходячи з вищевикладених положень ГПК України та встановлених обставин щодо порядку викликів і повідомлень відповідачів, суд вважає, що Фізичну особу-підприємця Візновича Леоніда Михайловича належним чином повідомлено про час та місце судового розгляду, що наділяє суд правом розглядати справу без його участі.

З огляду на ненадання відповідачем відзиву, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно положень ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відтак суд вирішує спір, який виник між ФОП Перевязко А.Є. та ФОП Візновичем Л.М. за наявними в матеріалах справи доказами.

4. Фактичні обставини справи встановлені судом.

Відповідно до копії платіжної інструкції №РРІ0008845 від 27.02.2025 ФОП Перевязко А.Є. здійснила переказ грошових коштів в розмірі 102 000,00 грн (а.с.12).

Як вбачається з матеріалів справи ФОП Перевязко А.Є зверталася 26.06.2025 та 10.09.2025 до ФОП Візновича із вимогами про повернення грошових коштів, отриманих без достатньої правової підстави в яких зазначала, що будь-яких документів які б підтверджували зобов`язання, що стало підставою для отримання грошових коштів, а також що жодних товарів чи послуг у відповідному обсязі поставлено не було (а.с. 7-11, 14-16 на звороті).

Між тим матеріали справи не містять доказів надання відповідей на такі вимоги, як і не містять доказів їх виконання.

5. Позиція суду щодо встановлених обставин справи.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), особа, яка набула майно або зберегла його в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Таким чином, обов`язковою умовою, з якою законодавець пов`язує виникнення цього виду зобов`язань, є відсутність правової підстави для набуття, збереження майна однією особою за рахунок іншої особи.

Виходячи з положень статті 1212 ЦК України, безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого), без достатньої правової підстави, тобто передбачений цією статтею вид позадоговірних зобов`язань виникає за наступних умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або в разі якщо такі підстави згодом відпали.

Наявними матеріалами справи підтверджено, що 27.02.2025 ФОП Перевязко А.Є. здійснила переказ грошових коштів в розмірі 102 000,00 грн, відповідно до платіжної інструкції №РРІ0008845 (а.с.12). Вказані грошові кошти, за твердженнями позивача, та що не було спростовано відповідачем під час розгляду справи, було сплачено у якості авансу за поставку кондиціонерного обладнання.

Між тим як свідчать матеріали справи, такого обладнання ФОП Візновичем Л.М. поставлено не було.

Також відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, позивач зверталася до відповідача, із вимогами про повернення грошових коштів, однак такі вимоги були проігноровані відповідачем та залишилися без відповіді та виконання.

Суд зазначає, що частина 1 статті 1212 ЦК України, встановлює обов`язок набувача безпідставно отриманого майна повернути таке майно відповідній особі, при цьому, обов`язок з повернення такого майна виникає з моменту, коли особа дізналася про безпідставність одержання цього майна.

Тобто, відповідач, після отримання коштів у сумі 102 000,00 грн, був зобов`язана повернути їх позивачу, оскільки була обізнана про безпідставність зарахування цих коштів на її рахунок, натомість, таких дій не вчинила.

Відповідачем не спростовано твердження позивача про не здійснення поставки товару позивачу так само і не спростовано факту відсутності між сторонами будь-яких інших договірних відносин за які позивач повинен був би здійснювати сплату коштів на користь відповідача.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлений позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).

За приписами частини 2 статті 86 ГПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

За відсутності договірних або будь-яких інших правовідносин між сторонами, позивач вправі вимагати повернення йому безпідставно збережених відповідачкою грошових коштів за статтею 1212 ЦК України, зокрема, у заявленому та підтвердженому наданими до справи доказами в розмірі 102 000,00 грн.

Виходячи зі встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача 102 000,00 грн, що збережені ним за відсутності правових підстав.

Згідно ст. 129 ГПК України, у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Візновича Леоніда Михайловича ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця Перевязко Алли Євстафіївни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти в розмірі 102 000/сто дві тисячі/грн 00 коп. та 2422/дві тисячі чотириста двадцять дві/грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 29 грудня 2025 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська