cправа № 910/5736/24
Судді Верховного Суду Вронської Г.О.
у справі за касаційними скаргами Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду (Шапран В.В., Андрієнко В.В., Буравльов С.І.)
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство "Айбокс Банк"
особа, яка подавала апеляційну скаргу: Центральне міжрегіональне управління ДПС України по роботі з великими платниками податків
про визнання протиправними та скасування рішень.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1419 від 06.11.2023 "Про затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Айбокс Банк";
- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1553 від 05.12.2023 "Про задоволення вимог восьмої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Айбокс Банк".
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заява Центрального міжрегіонального управління ДПС України по роботі з великими платниками податків про задоволення кредиторських вимог № 9748/6/31-00-13-01-06 від 15.09.2023 не відповідає вимогам законодавства; Фонд гарантування вкладів фізичних осіб порушив порядок акцептування вимог кредиторів АТ "Айбокс Банк" в частині вимог Центрального міжрегіонального управління ДПС України по роботі з великими платниками податків та безпідставно включив вимоги останнього на суму 7 234 644 571,17 грн до восьмої черги реєстру кредиторів; податкові зобов`язання за спірними податковими повідомленнями-рішеннями (ППР), які включено до кредиторських вимог восьмої черги, виникли до початку процедури ліквідації банку, а вимоги за зобов`язаннями по сплаті штрафних санкцій не є такими, що пов`язані зі здійсненням ліквідації банку.
3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 у справі № 910/5736/24, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025, позов задоволено.
4. Постановою від 24.06.2025 Верховний Суд залишив без змін рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 у справі № 910/5736/24.
5. Центральне міжрегіональне управління ДПС України по роботі з великими платниками податків, як особа, яка не є учасником справи, але яка вважає, що суд вирішив питання про її права, інтереси та обов`язки, звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 у справі № 910/5736/24 у порядку статті 272 Господарського процесуального кодексу України.
6. Ухвалою від 21.08.2025 Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження у справі № 910/5736/24 за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024.
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанцій
7. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2025 апеляційне провадження у справі № 910/5736/24 за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 закрито на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржник не є учасником даної справи, судом першої інстанції не було вирішено питання про його права, інтереси та обов`язки, та, відповідно, він не наділений процесуальним правом на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 у справі № 910/5736/24.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та стислий виклад позиції інших учасників справи
8. Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подали касаційні скарги, в яких просять оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
9. Касаційна скарга Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції при постановленні ухвали від 23.09.2025 у справі № 910/5736/24 порушив статті 73, 86, 236, 237 Господарського процесуального кодексу України.
10. Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків у касаційній скарзі зазначає, що рішенням Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 у справі № 910/5736/24 визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 06.11.2023 № 1419 «Про затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Айбокс Банк», яке напряму стосується прав та обов`язків Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, адже стосується затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Айбокс Банк», а саме збільшення розміру кредиторських вимог восьмої черги на 7 234 644 571,17 грн шляхом включення до реєстру кредиторів Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
11. Касаційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали неправильно застосував частину 2 статті 50 Господарського процесуального кодексу України та положення частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України.
12. У своїй касаційній скарзі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зазначає про те, що Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків перебуває у безпосередньому правовому зв`язку із Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, адже саме останнім приймались рішення щодо акцептування кредиторської вимоги заявника та здійснення її часткового задоволення. Фактично рішенням від 23.09.2024 у цій справі суд першої інстанції визнав кредиторські вимоги Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків погашеними, а відтак рішення суду безпосередньо стосується прав та інтересів Центрального міжрегіонального управління ДПС України по роботі з великими платниками податків.
13. Позивач подав відзив на касаційні скарги, в якому просив залишити їх без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без змін.
Підстави передачі справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду
14. Ухвалою Верховного Суду від 04.12.2025 справу № 910/5736/24 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - Об`єднана палата).
16. Обґрунтовуючи існування підстав для передання цієї справи на розгляд Об`єднаної палати Верховний Суд в ухвалі від 04.12.2025 зазначив наступне.
17. У постанові від 24.06.2025 у цій справі № 910/5736/24 Верховний Суд, розглядаючи касаційні скарги Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відхилив аргументи скаржників про наявність порушення норм процесуального права, передбаченого пунктом 8 частини 1 статті 310 Господарського процесуального кодексу України, про те, що суди прийняли рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, а саме Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків. Верховний Суд у постанові від 24.06.2025 у цій справі № 910/5736/24, застосовуючи приписи пункту 8 частини 1 статті 310 Господарського процесуального кодексу України, виходив із можливості розгляду та надання оцінки Верховним Судом аргументам щодо прийняття рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, наведених скаржником, як особою, якої не стосується (не вирішувалось) питання, чи порушені її права, інтереси та/або обов`язки у зв`язку з прийняттям оскаржуваних рішень у справі.
19. Водночас, існує інша практика, інший правовий підхід Верховного Суду щодо застосування пункту 8 частини 1 статті 310 Господарського процесуального кодексу України.
20. Так, у постановах від 30.10.2024 у справі № 916/4921/23, від 11.02.2025 у справі № 908/3275/21, від 20.02.2025 у справі № 906/124/24, від 12.08.2025 у справі № 920/601/22 Верховний Суд у питанні щодо застосування положень пункту 8 частини 1 статті 310 Господарського процесуального кодексу України зазначав, що під час касаційного перегляду вказаних справ одним із доводів скаржників було те, що суд прийняв рішення про права, інтереси та обов`язки іншої особи, але не залучив таку особу до участі у справі, однак Верховний Суд відхилив наведені доводи скаржників, виснувавши про те, що скаржник не наділений повноваженнями представляти інтереси іншої особи у судах та замість такої особи вирішувати питання, чи порушені її права, інтереси або обов`язки, у зв`язку з прийняттям оскаржуваних рішень у справі.
Зміст та мотиви окремої думки
22. Я не погоджуюся з висновками, викладеними в ухвалі Верховного Суду від 04.12.2025 у цій справі, та вважаю, що підстави для передання справи №910/5736/24 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відсутні.
23. Необхідно звернути увагу, що в ухвалі від 04.12.2025 у цій справі Суд зазначає про наявність різної практики у застосуванні Верховним Судом пункту 8 частини 1 статті 310 ГПК України при вирішенні питання щодо наявності /відсутності підстав касаційного оскарження судових рішень. Така розрізненість практики може мати значення при вирішенні Верховним Судом конкретних питань в межах вимог і доводів касаційних скарг щодо можливості розгляду та надання оцінки Верховним Судом аргументам щодо прийняття рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, наведених скаржником, як особою, якої не стосується (не вирішувалось) питання, чи порушені її права, інтереси та/або обов`язки у зв`язку з прийняттям оскаржуваних рішень у справі.
25. Відтак, в ухвалі від 04.12.2025 у цій справі відсутні обґрунтування, в чому саме полягає необхідність у відступі від вказаного "правового підходу" при розгляді касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2025.
26. Частиною другою статті 302 ГПК України визначено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
27. Отже, умовами (підставами) передачі справи на розгляд об`єднаної палати, є:
1) наявність висновку щодо застосування конкретної(их) норми (норм) права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати ;
2) такий висновок має бути зроблений у подібних правовідносинах.
28. Крім того, для відступу або уточнення правової позиції колегія суддів повинна посилатися на постанову (постанови) Касаційного господарського суду:
а) в якій(их) викладено висновок щодо застосування норми права з посиланням на конкретну норму матеріального та / або процесуального права;
б) відповідний висновок має бути зроблений у іншій справі зі спору, що виник у подібних правовідносинах;
в) висновок повинен бути зроблений в постанові (постановах) Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
29. З огляду на це, насамперед, підлягало з`ясуванню, чи містять зазначені в ухвалі від 04.12.2025 постанови Верховного Суду відповідні висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, від яких необхідно відступити.
31. Водночас частина друга статті 302 ГПК України, не містить такої підстави передачі справи на розгляд Об`єднаної палати, як необхідність відступити від правового підходу щодо застосування норми процесуального права при розгляді Верховним Судом касаційної скарги та вирішення питання про наявність чи відсутність підстав касаційного оскарження у конкретній справі.
32. На мою думку, ухвала Верховного Суду від 04.12.2025 року про передачу цієї справи на розгляд Об`єднаної палати постановлена за відсутності підстав, визначених у статті 302 ГПК України, адже не містить вказівки на висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду, від яких є необхідність відступити, для розгляду касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2025, якою закрито апеляційне провадження у справі № 910/5736/24.
34. За таких обставин вважаю, що Верховним Судом безпідставно передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду справу №910/5736/24, з огляду на те, що в ухвалі від 04.12.2025 у цій справі відсутні вказівки на висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, від яких існувала б необхідність відступити, для розгляду касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2025 у справі № 910/5736/24.
Суддя Г. Вронська