СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
29 грудня 2025 року м. Харків Справа № 905/1170/20
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Попков Д.О., суддя Тихий П.В.,
без виклику учасників провадження у справі
за позовом: Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз", м. Краматорськ, Донецької області, в особі відокремленого структурного підрозділу Артемівського управління по газопостачанню та газифікації, м. Бахмут, Донецької області;
до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Центренерго", смт. Козин, Київської області, в особі відокремленого структурного підрозділу Вуглегірської теплової електричної станції, м. Світлодарськ, Донецької області;
про стягнення 167279704,72грн.,-
23.06.2020 Публічне акціонерне товариство "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" в особі відокремленого структурного підрозділу Артемівського управління по газопостачанню та газифікації звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого структурного підрозділу Вуглегірської теплової електричної станції, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, про стягнення заборгованості 167279704,72грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на перевищення відповідачем річної замовленої потужності за травень - липень 2020 року за послуги розподілу природного газу за договором розподілу природного газу №08-158 Т/19 від 01.01.2019, що стало підставою для нарахування двократної вартості тарифу на розподіл природного газу на користь оператора ГРМ згідно пункту 6.1 договору, пункту 2 глави 6 розділу VІ Кодексу розподільних систем.
Рішенням господарського суду Донецької області від 25.04.2025 у справі №905/1170/20 позов задоволено; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі Вугледарської теплової електричної станції ПАТ "Центренерго" на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" (колишня назва - Публічне акціонерне товариство "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз") в особі відокремленого структурного підрозділу Артемівського управління по газопостачанню та газифікації заборгованість в сумі 167279704,72грн., що виникла у зв`язку з перевищенням річної замовленої потужності за травень 2020 липень 2020 за послуги з розподілу природного газу; витрати зі сплати судового збору у розмірі 735700,00грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 у справі №905/1170/20 апеляційну скаргу ПАТ "Центренерго" залишено без задоволення; рішення господарського суду Донецької області від 25.04.2025 у справі №905/1170/20 залишено без змін.

09.07.2025 позивачем подано до апеляційного господарського суду заяву про ухвалення додаткового рішення (вх.№8450), в якому просив стягнути з Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із переглядом справи №905/1170/20 в суді апеляційної інстанції у сумі 38984,25грн.

Додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.07.2025 у справі №905/1170/20 задоволено частково заяву Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз"; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" 15000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції; відмовлено в решті вимог заяви Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз".

29.07.2025 на виконання рішення господарського суду Донецької області від 25.04.2025 видано наказ.

Постановою Верховного Суду від 23.10.2025 у справі №905/1170/20 частково задоволено касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго"; скасовано постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 у справі №905/1170/20 та додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.07.2025; справу №905/1170/20 передано на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на рішення господарського суду Донецької області від 25.04.2025 у справі № 905/1170/25; призначено справу до розгляду на 26.11.2025 о 14:00 годині; запропоновано учасникам справи надати письмові пояснення з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 23.10.2025 у даній справі.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" залишено без задоволення; рішення господарського суду Донецької області від 25.04.2025 у справі №905/1170/20 залишено без змін.

Під час апеляційного перегляду даної справи, 24.11.2025 позивачем - Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" подано до апеляційного господарського суду пояснення у справі № 905/1170/20 на виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 (вх.№ 13597), в яких повідомляв суд, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із переглядом справи № 905/1170/20 у суді апеляційної інстанції при новому розгляді складається із витрат на професійну правничу допомогу в сумі 26430,00грн.

Позивач вказував, що докази понесення таких витрат будуть надані позивачем до Східного апеляційного господарського суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

22.12.2025 позивачем - Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" подано до апеляційного господарського суду заяву про ухвалення додаткового рішення (вх.№14675), в якій просив суд ухвалити додаткову постанову про розподіл судових витрат, понесених Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" у зв`язку із переглядом справи № 905/1170/20 в суді апеляційної інстанції при новому розгляді; стягнути з Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із переглядом справи №905/1170/20 в суді апеляційної інстанції при новому розгляді в сумі 26430,00грн.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статі 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 2 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 прийнято заяву Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" про ухвалення додаткового рішення до розгляду; розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи; встановлено відповідачу в строк до 30.12.2025 подати заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення (у разі їх наявності).

26.12.2025 відповідачем подано до апеляційного господарського суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вх.№14890), в якому просить суд відмовити в задоволенні клопотання про стягнення з відповідача позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 26430,00грн.

Розглянувши заяву - Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" про ухвалення додаткового рішення, судова колегія зазначає наступне.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, 24.11.2025 позивачем - Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" подано до апеляційного господарського суду пояснення у справі № 905/1170/20 на виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 (вх.№ 13597), в яких повідомляв суд, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із переглядом справи №905/1170/20 у суді апеляційної інстанції при новому розгляді складається із витрат на професійну правничу допомогу в сумі 26430,00грн.

Позивач вказував, що докази понесення таких витрат будуть надані позивачем до Східного апеляційного господарського суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Крім того, 22.12.2025 позивачем - Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" подано до апеляційного господарського суду клопотання про ухвалення додаткового рішення (вх.№14675), в якому просить суд ухвалити додаткову постанову про розподіл судових витрат, понесених Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" у зв`язку з переглядом справи №905/1170/20 у суді апеляційної інстанції при новому розгляді; стягнути з Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із переглядом справи №905/1170/20 в суді апеляційної інстанції при новому розгляді в сумі 26430,00грн. (т.2 а.с.2-8).

Таким чином, з заявою про покладення на відповідача Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" судових витрат на професійну правничу допомогу в судах першої та апеляційної інстанції та доказами їх понесення позивач звернувся в межах процесуального строку встановленого частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України передбачає загальні засади регулювання та принципи будь-якого договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена, виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Водночас, згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Верховний Суд у постанові від 19.11.2021 у справі №910/4317/21 зробив висновок про те, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19.

Так як до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Зазначені висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз (надалі - клієнт) та Адвокатським бюро "Максима Шипенка" (надалі- бюро) укладено договір №118-П/24 від 30.12.2024,відповідно до умов якого клієнт доручає, а бюро відповідно до чинного законодавства України приймає на себе зобов`язання надавати клієнту наступні послуги: "Послуги з адвокатської діяльності (правова допомога адвоката: послуги з юридичного консультування та юридичного представництва) за відповідним кодом ДК021:00-8 "Послуги з юридичного консультування та юридичного представництва)", (надалі - послуги), в обсязі, умовах та порядку, визначеному цим договором, а клієнт зобов`язаний оплатити наданні послуги (надалі - договір №118-П/24) (пункт 1.1. договору).

Пунктом 2.1. договору №118-П/24 (в редакції додаткової угоди №1 від 15.01.2025 до договору №118-П/24 від 30.12.2024 сторони погодили, що на виконання доручення клієнта бюро забезпечує надання клієнту правничої допомоги на умовах абонентського обслуговування у вигляді представництва клієнта у кримінальному провадженні (на стадії досудового і судового провадження), а також в цивільному, господарському та адміністративному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, як потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Представництво клієнта може здійснюватися як у провадженнях (справах, матеріалах тощо), в яких безпосередньо фігурує клієнт, так і в тих, які можуть вплинути на клієнта (відносно контрагентів).

Абонентське обслуговування за цим договором передбачає постійне надання правничої допомоги, що передбачає бронювання часу для безперешкодного надання такої допомоги клієнту на весь календарний 2025 рік (01.01.2025 - 31.12.2025) у обсязі 2 088 (дві тисячі вісімдесят вісім) робочих годин, що складає 174 (сто сімдесят чотири) робочі години бюро на місяць, в обсягах та межах, визначених цим договором, за абонентсько-погодинну винагороду за кожний місяць (гонорар), визначену цим договором, протягом строку дії цього договору.

Пунктом 2.2. договору №118-П/24 (в редакції додаткової угоди №1 від 15.01.2025) визначено, що обсяг послуги визначається бюро на основі письмового чи усного звернення клієнта, під яким сторони в тому числі розуміють факт направлення клієнтом в адресу (у т.ч. електронну) бюро процесуальних та інших документів у паперовому або електронному вигляді.

Робочі години, витрачені бюро (адвокатами бюро, та іншими залученими бюро адвокатами) на надання правничої допомоги у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного судочинства (представництва інтересів клієнта) в окремо визначених судових спорах/справах/провадженнях (обсяг послуги) можуть визначатися бюро окремо та відображатися в окремих актах про надання послуги вмежах заброньованого щомісячного обсягу робочого часу, визначеного пункті 2.1. цього договору.

Відповідно до пункту 4.1. договору №118-П/24 (в редакції додаткової угоди №1 від 15.01.2025) розмір гонорару за надання правничої допомоги, передбаченої п.2.1.,2.2. цього договору, встановлюється на умовах абонентсько-погодинної винагороди бюро (у т.ч. за роботу адвокатами бюро, та іншими залученими бюро адвокатами) за кожний місяць (гонорар) в межах заброньованого щомісячного обсягу робочого часу, яка становить 459882грн, щомісячно, та обраховується як вартість 174 робочих годин бюро на місяць з розрахунку 2643грн за 1 (одну) робочу годину бюро.

Абзацом 2 пункту 4.3. договору №118-П/24 (в редакції додаткової угоди №1 від 15.01.2025) сторонами визначено, що суми гонорару, фактичний обсяг та витрачений час (робочі години, витрачені бюро (адвокатами бюро, та іншими залученими бюро адвокатами) в межах заброньованого щомісячного обсягу робочого часу, визначеного підпунктами 2.1, 4.1. цього договору, які безпосередньо стосуються надання правничої допомоги клієнту в судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного судочинства (представництва інтересів клієнта) в окремо визначених судових спорах/справах/провадженнях (обсяг послуги) можуть зазначатися бюро в окремих актах про надання послуги, які формуються в міру необхідності та направляються разом із рахунком на оплату послуг на адресу клієнта у порядку, визначеному цим пунктом договору. Гонорар у такому випадку сплачується клієнтом протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання рахунка на оплату.

Пунктом 4.4. договору №118-П/24 (в редакції додаткової угоди №1 від 15.01.2025) визначено, що акти про надання послуги повинні бути розглянуті, підписані, скріплені печаткою (або із накладанням електронного підпису або кваліфікованого електронного уповноваженої особи) та повернуті клієнтом бюро протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання у спосіб, визначений пунктом 4.3. цього договору.

Згідно з пунктом 6.1. договору №118-П/24 цей договір набуває чинності з 01.01.2025 та діє до 31.12.2025, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання зобов`язань.

Відповідно до пункту 6.8. договору №118-П/24 сторони допускають можливість вчинення, підписання, укладання в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису або кваліфікованого електронного підпису даного договору, додатків до нього, додаткових угод, актів наданих послуг, актів звірки взаєморозрахунків та інших документів, пов`язаних із виконанням договору, у т.ч. рахунків на оплату.

Сторони домовилися про те, що при виконанні умов цього договору будуть здійснювати документообіг в формі електронних документів за допомогою офіційних електронних адрес сторін, які зазначені у цьому договорі, що одночасно не позбавляє права сторін обмінюватися документами у паперовому вигляді.

На виконання умов договору №118-П/24 від 30.12.2024 (в редакції додаткової угоди №1 від 15.01.2025) між Адвокатським бюро "Максима Шипенка" та Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз було складено та підписано акт наданих послуг №12/1 від 18.12.2025, а також подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції при новому розгляді справи №905/1170/25.

Згідно з наведеними документами, адвокатським бюро при новому розгляді справи за наслідком прийняття постанови Верховного Суду від 23.10.2025 у цій справі, Адвокатське бюро у листопаді грудні 2025 в межах заброньованого щомісячного обсягу робочого часу, визначеного пунктом 4.1. договору №118-П/24 від 30.12.2024 року, в редакції додаткової угоди № 1 від 15.01.2025 до договору № 118-П/24 від 30.12.2024 надало, а клієнт отримав правничу допомогу з вказаного питання (звернення), в наступному обсязі:

- вивчення висновків, мотивів та вказівок Верховного Суду викладених у постанові від 23.10.2025 у справі № 905/1170/20 з яких справу направлено на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду, аналіз судової практики Верховного Суду з процесуальних питань, пов`язаних з переглядом господарських справ у судах апеляційної інстанції (подання нових доказів, клопотань, тощо, які не були заявлені учасниками у суді першої інстанції), додаткове ознайомлення з матеріалами справи на предмет порушеного відповідачем питання щодо суперечності доказів, вивчення хронології розгляду справи у суді першої інстанції протягом 2020 2025 років та процесуальної поведінки відповідача протягом 5 років розгляду справи у судах, формування, підготовка та подання до Східного апеляційного господарського суду пояснень на виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2025;

- підготовка до судового засідання з розгляду справи №905/1170/20, у Східному апеляційному господарському суді, що призначений на 26.11.2025 о 14:00 год. та участь у судовому засіданні з розгляду справи, надання пояснень та заперечень проти клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та надання часу на підготовку пояснень по суті спору;

-отримання та ознайомлення з поясненнями відповідача та клопотаннями від 16.11.2025, вивчення їх доводів та аргументів, підготовка усних заперечень до судового засідання, призначеного на 17.11.2025 (у зв`язку зі стислим проміжком часу між отриманням пояснень та судовим засіданням). Підготовка до судового засідання з розгляду справи №905/1170/20, у Східному апеляційному господарському суді, що призначений на 17.12.2025 о 10:00 год. та участь у судовому засіданні з розгляду справи, надання пояснень та заперечень щодо заявлених відповідачем клопотань, надання пояснень та заперечень по суті апеляційної скарги відповідача на рішення суду першої інстанції.

Загальний обсяг виконаних робіт становить 10 годин, а загальна вартість наданих послуг - 26430,00грн.

Колегією суддів встановлено, що позивачем здійснено оплату в сумі 26430,00грн. згідно платіжної інструкції № від 19.12.2025 з призначенням платежу: "Правнича допомога за дог№118-П/24 вiд 30.12.2024 надана протягом листопада-грудня в межах заброньованого щомісячного обсягу роб.часу зг. Акту№12/1 вiд 18.12.2025.без ПДВ".

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідні послуги та їх обсяг прийняті та затверджені клієнтом без зауважень.

До матеріалів справи також додано ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АН №1593156 від 06.01.2025, відповідно до якого Шипенко Максим Сергійович уповноважений на підставі договору №118-П/24 від 30.12.2024 про надання правової представляти інтереси Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз у господарському суді Донецької області Східному апеляційному господарському суді та Верховному Суді.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз адвокатом Шипенком Максимом Сергійовичем в обсязі, що визначений в детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги в межах апеляційного розгляду справи №905/1170/20. Вказане також узгоджується з актом наданих послуг №12/1 від 18.12.2025.

Крім того, колегія суддів враховує, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до частин 4, 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44).

В цілому нормами процесуального законодавства (частиною 4 статті 126 та частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 30.08.2023 у справі №911/3586/21 викладено висновок про те, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Верховний Суд в постанові від 15.06.2021 у справі №159/5837/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Разом з цим, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України (чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору), може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2025 відповідачем подано до апеляційного господарського суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вх.№14890), в якому просить суд відмовити в задоволенні клопотання про стягнення з відповідача позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 26430,00грн.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилається на те, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції є неспівмірними зі складністю справи та обсягом фактично наданих послуг.

Розглянувши зазначені доводи відповідача за зустрічним позовом, судова колегія вважає їх необґрунтованими з огляду на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).

Приймаючи до уваги той факт, що позивачу дійсно надавалась професійна правнича допомога згідно умов укладеного договору, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), з урахуванням конкретних обставин даної справи, судова колегія вважає, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в сумі 26430,00грн. є повністю співмірними, відповідають складності справи, витраченим адвокатом часом та не є завищеними щодо іншої сторони спору.

Отже, розподіляючи витрати, понесені Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз", на професійну правничу допомогу, судова колегія зазначає, що надані до матеріалів справи докази на суму 26430,00грн., в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат під час розгляду справи, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин справи, керуючись статтями 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції, підлягають задоволенню в повному обсязі в розмірі 26430,00грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Заяву Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз про ухвалення додаткового рішення (вх.№14675 від 22.12.2025) задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (08711, Київська область, Обухівський район, смт.Козин, вул. Рудиківська, б.49; ) на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз (84313, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Південна, буд.1, ) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 26430,00грн.

Повна постанова складена 29.12.2025.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Д.О. Попков

Суддя П.В. Тихий