ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2025 р. Справа №914/3397/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційні скарги Головного управління ДПС у Львівській області б/н від 21.11.2025 (вх.ЗАГС. №01-05/3420/25 від 21.11.2025) та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області б/н від 21.11.2025 (вх.ЗАГС №01-05/3476/25 від 26.11.2025)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.11.2025 (повну ухвалу складено 26.11.2025, суддя Морозюк А.Я.)

у справі №914/3397/20

за заявою: Головного управління ДПС у Львівській області, м. Львів

про: банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Промисловий ремонт (79000, м. Львів, вул. Хуторівка, 40А, ідентифікаційний код 36608356)

за участю представників:

від скаржника (ГУ ДПС у Львівській області): Несторович Б.В. - представник

від скаржника (ГУ ПФУ у Львівській області): Коропецька М.М. представник

від інших учасників: не з`явились

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.11.2025 у справі №914/3397/20 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю Промисловий ремонт; визнано погашеними вимоги, які не задоволені за недостатністю майна, а саме: вимоги Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Львівській області на суму 14 624 134 грн. 20 коп.; Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на суму 43 032 461 грн. 88 коп.; Кованова Сергія Юрійовича на суму 31 000 грн. 00 коп.; визнано вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами - такими, що не підлягають виконанню; затверджено звіт арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю. про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора у справі №914/3397/20 про банкрутство ТзОВ Промисловий ремонт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період з 21.06.2023 до 15.09.2025 на загальну суму 177 891,00 грн., з яких 170 800,00 грн. - основна грошова винагорода арбітражного керуючого, 7091,00 грн. - понесені витрати; стягнуто з Головного управління ДПС у Львівській області на користь арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю. грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора та понесені витрати у справі №914/3397/20 в сумі 38 469 грн. 74 коп.; стягнуто з Головного управління ДПС у Львівській області на користь арбітражного керуючого Чорнія М.В. грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора та понесені витрати у справі №914/3397/20 в сумі 119 088 грн. 50 коп.; провадження у справі про банкрутство ТзОВ Промисловий ремонт закрито.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Головне управління ДПС у Львівській області (кредитор) звернулося до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.11.2025 у справі №914/3397/20 в частині стягнення з Головного управління ДПС у Львівській області коштів в якості виплати основної грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі №914/3397/20 на користь арбітражного керуючого Чорнія М.В. та на користь арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю., прийняти нове рішення, яким в задоволенні вимог про стягнення з Головного управління ДПС у Львівській області основної грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражних керуючих Чорнія М.В., Беляновського Р.Ю. - відмовити повністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 21.11.2025 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області, призначено розгляд справи на 17.12.2025.

Також не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.11.2025 у справі №914/3397/20 в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області коштів в якості виплати основної грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі №914/3397/20 на користь арбітражного керуючого Чорнія М.В. та на користь арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю., прийняти нове рішення, яким в задоволенні вимог про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області основної грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражних керуючих Чорнія М.В., Беляновського Р.Ю. - відмовити повністю.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 26.11.2025 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, призначено розгляд справи на 17.12.2025.

В судовому засіданні 17.12.2025 колегія суддів, порадившись на місці, ухвалила об`єднати в одне апеляційне провадження апеляційні скарги Головного управління ДПС у Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.11.2025 у справі №914/3397/20.

Представники апелянтів в судовому засіданні вимоги апеляційних скарг підтримали, надали суду пояснення щодо викладених у скаргах доводів, просили оскаржену ухвалу скасувати в частині стягнення з кредиторів основної грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого Чорнія М.В. та арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю. за виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ТзОВ Промисловий ремонт та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотань арбітражних керуючих про стягнення на користь апелянтів вказаних коштів.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення учасників справи, присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

Розгляд справи в суді першої інстанції, короткий зміст оскарженої ухвали

Ухвалою Господарського суду Львівській області від 10.02.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Промисловий ремонт; визнано вимоги кредитора - Головного управління ДПС у Львівській області в сумі 4 952 141,18 грн.; також визнано вимоги в сумі 5 331 194,21 грн. штрафних санкцій та пені (які не враховуються як підстава для відкриття провадження у справі про банкрутство); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Чорнія Мар`яна Володимировича.

Оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Промисловий ремонт оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України 11.02.2021 за №65917.

Ухвалою Господарського суду Львівській області від 28.04.2021 визначено розмір та перелік визнаних судом вимог кредиторів, що підлягають внесенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Промисловий ремонт, а саме: Головного управління ДПС у Львівській області в сумі 10 304 355,39 грн.(в т.ч. 21 020,00 грн. судового збору); Головного управління ПФУ у Львівській області в сумі 24 578 716,94 грн.(в т.ч. 4 540,00 грн. судового збору).

Постановою Господарського суду Львівській області від 27.05.2021 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю Промисловий ремонт банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Чорнія Мар`яна Володимировича.

Повідомлення про визнання ТзОВ "Промисловий ремонт" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України 27.05.2021 за №66502.

Ухвалою Господарського суду Львівській області від 08.09.2021 визнано грошові вимоги ОСОБА_1 на суму 31 000,00 грн., ДПСУ в особі Головного управління ДПС у Львівській області на суму 4 319 778,81 грн., УВД ФССУ у Львівській області на суму 16 137 559,12 грн., ГУ ПФУ у Львівській області на суму 23 16 185,82 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівській області від 21.06.2023 відсторонено арбітражного керуючого Чорнія Мар`яна Володимировича від виконання повноважень ліквідатора ТзОВ Промисловий ремонт; призначено ліквідатором ТзОВ Промисловий ремонт арбітражного керуючого Беляновського Романа Юрійовича.

17.09.2025 арбітражний керуючий Беляновський Р.Ю. звернувся до господарського суду з клопотанням про затвердження звіту ліквідатора ТзОВ «Промисловий ремонт» та ліквідаційного балансу боржника, а також про затвердження звіту арбітражного керуючого №01-20/914/3397/20/81 від 15.09.2025 про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період з 21.06.2023 до 15.09.2025 на загальну суму 177 891,00 грн., із яких 170 800,00 грн. - основна грошова винагорода арбітражного керуючого, 7091,00 грн. - понесені витрати.

18.09.2025 арбітражний керуючий Беляновський Р.Ю. звернувся до господарського суду з клопотанням про стягнення із кредиторів у справі №914/3397/20 про банкрутство ТзОВ Промисловий ремонт на користь арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю. за виконання повноважень ліквідатора ТзОВ Промисловий ремонт основну грошову винагороду та понесені витрати пропорційно розміру кредиторських вимог, а саме: з Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Львівській області - 38 469,74 грн., з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - 113 199,71 грн.

18.09.2025 арбітражний керуючий Чорній М.В. подав суду заяву про видачу судового наказу, в якій зазначено, що арбітражний керуючий Чорній М.В. у період з 27.05.2021 до 31.05.2023 виконував повноваження ліквідатора ТзОВ Промисловий ремонт, та згідно зі звітом, його грошова винагорода становить 466 800,00 грн., а загальна сума витрат, понесених при виконанні повноважень ліквідатора за період з 27.05.2021 до 31.05.2023 становить 2 977,11 грн. Оскільки станом на сьогодні зазначена вище грошова винагорода не виплачена, а витрати не відшкодовані, і у банкрута відсутні будь-які майнові активи, арбітражний керуючий просив суд стягнути основну грошову винагороду та витрати арбітражного керуючого Чорнія Мар`яна Володимировича за виконання повноважень ліквідатора у справі №914/3397/20 за період з 27.05.2021 до 31.05.2023, пропорційно сумам визнаних вимог кредиторів, а саме: з Головного управління ДПС у Львівській області 119 088,50 грн., з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 350 406,74 грн. та з Кованова С.Ю. 281,87 грн., про що видати відповідні накази.

Ухвалою Господарського суду Львівській області від 23.09.2025 замінено кредитора у справі Головне управління ДПС у Львівській області () його правонаступником Державною податковою службою України в особі Головного управління ДПС у Львівській області, а також замінено кредитора у справі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

Постановляючи ухвалу від 11.11.2025 в оскарженій частині, місцевий господарський суд дійшов таких висновків:

- беручи до уваги, що звіт арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період з 21.06.2023 до 15.09.2025 на суму 177 891,00 грн., з яких: 170 800,00 грн. - основна винагорода, 7091,00 грн. - понесені витрати, відповідає вимогам закону та схвалений комітетом кредиторів (протокол від 19.09.2025), такий звіт підлягає затвердженню;

- враховуючи неможливість здійснити оплату грошової винагороди арбітражного керуючого за рахунок наявних у боржника коштів або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) ТзОВ «Промисловий ремонт», а також те що відсутність у боржника майнових активів не може впливати на оплату грошової винагороди ліквідатора, обґрунтованою є вимога ліквідатора про стягнення грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі та витрати з кредиторів боржника, а саме: з Головного управління ДПС у Львівській області (25,35%) в розмірі 38 469,74 грн., з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (74,60%) в розмірі 113 199,71 грн.;

- з огляду на те, що станом на сьогодні грошова винагорода арбітражного керуючого Чорнія Мар`яна Володимировича за виконання повноважень ліквідатора у справі №914/3397/20 у період з 27.05.2021 до 31.05.2023 не виплачена, враховуючи що відсутність у боржника майнових активів не може впливати на оплату грошової винагороди арбітражного керуючого, заяву арбітражного керуючого Чорнія М.В. слід задоволити та стягнути грошову винагороду з кредиторів боржника у пропорції та розмірі згідно здійсненого ним розрахунку, а саме: Головного управління ДПС у Львівській області (25,35%) в розмірі 119 088,50 грн., з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (74,60%) в розмірі 350 406,74 грн. та з Кованова С.Ю. (0,05%) в розмірі 281,87 грн., про що видати відповідні накази.

Узагальнені доводи апелянтів

Вимоги апеляційних скарг кредиторів обґрунтовано такими доводами:

- за змістом звіту ліквідатора про проведену роботу, дії арбітражного керуючого Чорнія М.В. щодо вчинення будь-яких заходів ліквідаційної процедури датуються конкретними датами (16.06.2021, 30.07.2021, 13.10.2021, 13.10.2021, 16.11.2021, 06.09.2022, 23.01.2023, 12.05.2023, 02.06.2023, 05.06.2023), поза тим, вся діяльність ліквідатора зводилась виключно до складання щомісячних звітів з зазначенням проведеної роботи у вигляді нарахування грошової винагороди та прийняття/неприйняття участі в судових засіданнях;

- в окремі періоди 2022 та 2023 року ліквідатор взагалі не подавав звітів про свою роботу;

- розмір винагороди не співмірний обсягу наданих ліквідатором Чорнієм М.В. послуг по критеріях: складності справи та виконаних арбітражним керуючим робіт (наданих послуг); часу, витраченому арбітражним керуючим на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягу наданих арбітражним керуючим послуг та виконаних робіт;

- покладення на арбітражного керуючого - ліквідатора ухвалою суду відповідних повноважень та обов`язків у справі про банкрутство вимагає від нього їх сумлінного та розумного здійснення та виконання, за умови доведення чого у арбітражного керуючого виникає право вимагати виплати винагороди арбітражного керуючого та, навпаки, відсутність чого виключає підстави для вимог щодо виплати цієї винагороди;

- при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого під час здійснення ним судової процедури у справі про банкрутство, господарський суд досліджує не тільки період здійснення арбітражним керуючим ліквідаційної процедури, а й те, які фактичні дії вчинялись ліквідатором протягом процедури;

- згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №29/5005/486/2012: при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна) під час здійснення ним процедури розпорядження майном у справі про банкрутство, господарський суд має досліджувати не тільки період здійснення арбітражним керуючим процедури розпорядження майном, а й які фактичні дії вчинялись розпорядником майна протягом процедури, яка триває майже 5 років (з дати його призначення) та чи дійсно такі дії потребують на їх вчинення саме стільки часу, оскільки, по переконанню колегії суддів касаційної інстанції, оплаті підлягає виключно фактично виконана робота (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала означена процедура;

- оплатність послуг арбітражного керуючого - ліквідатора не реалізується автоматично лише в силу норми закону та обставин, що вказують на проміжок часу, протягом якого арбітражний керуючий був призначений ліквідатором у справі про банкрутство, оскільки вказані підстави, без встановлення обставин щодо фактичного виконання ним повноважень та обов`язків у справі про банкрутство та обставин щодо звітування про це перед комітетом кредиторів і судом, не є достатніми та безумовними для виплати ліквідатору винагороди арбітражного керуючого за весь період виконання ним повноважень у справі про банкрутство, оскільки у такому разі підхід щодо виплати винагороди арбітражному керуючому був би формальним; тоді як покладення на арбітражного керуючого - ліквідатора ухвалою суду відповідних повноважень та обов`язків у справі про банкрутство вимагає від нього їх сумлінного та розумного здійснення та виконання, за умови доведення чого у арбітражного керуючого виникає право вимагати виплати винагороди арбітражного керуючого та, навпаки, відсутність такого доведення виключає підстави для вимог щодо виплати цієї винагороди;

- 19.09.2025 відбулось засідання комітету кредиторів ТзОВ «Промисловий ремонт» в режимі відеоконференції за допомогою онлайн платформи «ZOOM», згідно з порядком денним, питання про стягнення грошової винагороди та витрат з кредиторів боржника на цьому засіданні комітету кредиторів не розглядалось;

- не існує норми закону, яка б зобов`язувала кредитора (кредиторів) відшкодовувати за власний рахунок сплату грошової винагороди ліквідатора у випадку, якщо у банкрута відсутні активи і кредитори не створили відповідний фонд;

- примусове стягнення грошової винагороди на користь арбітражного керуючого у спосіб, не передбачений чинним законодавством, з кредитора, який звернувся до суду за захистом порушеного банкрутом права, завдає останньому не передбачених додаткових матеріальних витрат та фактично таке стягнення призведе до порушення права власності кредитора на належні йому матеріальні засоби, в тому числі, кошти;

- принцип пропорційності задоволених вимог не передбачений Кодексом України з процедур банкрутства, а тому не може бути застосований до відносин, що стосуються розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора та відшкодування його витрат, пов`язаних із виконанням повноважень за рахунок коштів кредиторів;

- оскільки, кредитор за своїм процесуальним статусом є стороною на користь якої прийнято рішення (визнано вимоги), він не може нести тягар судових витрат під час їх розподілу за правилами ст.49 ГПК України;

- відповідно до частини 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Арбітражні керуючі Беляновський Р.Ю. та Чорній М.В. правом подання відзиву на апеляційні скарги не скористались. Відповідно до ч.3 ст.263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.12 КУзПБ арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч.1 статті 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Відповідно до ч.2 ст.30 КузПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення).

Вирішуючи питання про стягнення з кредиторів оплати грошової винагороди арбітражного керуючого, судом враховується належність виконання арбітражним керуючим обов`язків, покладених на нього законодавством про банкрутство.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 14.12.2021 у справі №902/626/20 та у постанові від 22.08.2023 у справі №903/160/22, кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

При цьому, можливість покладення на кредиторів передбаченої законом грошової винагороди арбітражного керуючого у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, у разі якщо провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи триває після закінчення авансованих заявником коштів, повинна стимулювати кредиторів боржника здійснювати належний контроль за діяльністю арбітражного керуючого, приймати активну участь у такому провадженні та ухилятися від зловживання своїми правами і нехтування обов`язками, що, зокрема, може мати наслідком недопущення безпідставного затягування розгляду справи.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 01.08.2018 у справі №912/1783/16, від 30.01.2019 №910/32824/15, якщо оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам. Законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Надання послуг арбітражного керуючого як суб`єкта незалежної професійної діяльності відбувається на платній основі, а отримання оплати за виконання повноважень є гарантією незалежності арбітражного керуючого під час провадження діяльності у справі про банкрутство.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (стаття 3 Конституції України), права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (стаття 22 Конституції України).

Право особи на своєчасне одержання винагороди за працю захищено статтею 43 Конституції України, якою визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Широке тлумачення Європейським судом з прав людини даної норми покладає на суд обов`язок захистити право особи (у цій справі конституційне право ліквідатора на оплату праці) в такий спосіб, щоб порушене, не визнане або оспорюване право отримало ефективний та справедливий спосіб захисту.

Слід зазначити, що підхід до інтересу кредитора при вирішенні питання про стягнення оплати послуг ліквідатора має відповідати положенням не лише Кодексу України з процедур банкрутства, але й міжнародним правовим актам, забезпечувати в такий спосіб єдиний підхід до застосування положень закону про банкрутство, втілювати принципи правової визначеності та верховенства права.

Положення статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства імперативно закріплюють щомісячний характер нарахування основної грошової винагороди за весь період виконання арбітражним керуючим відповідних повноважень з оплатою цієї винагороди у межах розміру, встановленого законом.

Таким чином, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно. Наведена правова позиція є усталеною в практиці Верховного Суду.

Зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2023 у справі №5002-17/1718-2011 зазначено, що у разі якщо процедура банкрутства триває після закінчення коштів, авансованих заявником відповідно до абзацу шостого частини другої статті 30 КУзПБ, або таке авансування не здійснювалося через інше правове регулювання на час ініціювання процедури банкрутства, фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредиторами не створено, а коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника або від продажу його майна, яке не перебуває в заставі, недостатньо для оплати послуг арбітражного керуючого та його витрат, подаючи на затвердження звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за підсумками ліквідаційної процедури, ліквідатор не може бути позбавлений права звернутися до суду із заявою про стягнення з кредиторів банкрута коштів на оплату його грошової винагороди за період виконання повноважень та відшкодування його витрат у справі. Беручи до уваги принцип пропорційності задоволення вимог кредиторів, суд покладає витрати на оплату послуг ліквідатора та його витрати на кредиторів у справі про банкрутство пропорційно до розміру визнаних кредиторських вимог за наявності на те правових підстав.

Така практика покладення судом на кредиторів витрат за оплату послуг арбітражного керуючого (ліквідатора) у справах про банкрутство залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого відповідно до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 КУзПБ у випадках, якщо кредитори не утворюють за власною ініціативою фонду оплати послуг ліквідатора та відсутні кошти боржника від реалізації його активів, а провадження у справі про банкрутство має бути завершеним.

Відтак колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що звіт ліквідатора Беляновського Р.Ю. про нарахування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого за період виконання ним повноважень підлягає затвердженню і, з врахуванням неможливості здійснити оплату грошової винагороди арбітражного керуючого за рахунок наявних у боржника коштів, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника, обґрунтованою є вимога арбітражного керуючого про стягнення грошової винагороди та витрат за виконання повноважень ліквідатора з кредиторів боржника пропорційно до розміру визнаних грошових вимог цих кредиторів.

Так, у звіті №01-20/914/3397/20/81 від 15.09.2029 про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора за період з 21.06.2023 до 15.09.2025 на загальну суму 177 891,00 грн., із яких 170 800,00 грн. - основна грошова винагорода та 7091,00 грн. - понесені витрати, арбітражний керуючий Беляновський Р.Ю. зазначив, що за власним рішенням арбітражного керуючого, грошова винагорода не нараховувалася у періоди тривалого розгляду судом заяв та клопотань (покладення субсидіарної відповідальності, визначення умов продажу майна боржника), коли можливості своєчасного та ефективного виконання повноважень ліквідатора були обмежені, та що всього грошова винагорода за виконання повноважень ліквідатора за період з 21.06.2023 до 15.09.2025 ним нарахована в розмірі 177 891,00 грн., з яких 150 660,80 грн. є невиплаченими. За цей же період ліквідатор поніс витрати на суму 7 091,00 грн., із яких 1 091,00 грн. не відшкодовані.

Згідно з протоколом засідання комітету кредиторів від 19.09.2025, комітет кредиторів прийняв рішення схвалити звіт №01-20/914/3397/20/81 від 15.09.2029 про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період з 21.06.2023 до 15.09.2025 (ГУ ПФУ у Львівській області (24 574 голосів) голосував ЗА, ДПСУ в особі Головного управління ДПС у Львівській області (4 952 голосів) Утримався від голосування).

В оскарженій ухвалі, суд першої інстанції, перевіривши здійснені арбітражним керуючим розрахунки сум грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора за період з 21.06.2023 до 15.09.2025, встановив, що грошова винагорода в розмірі 170 800,00 грн. є обґрунтованою, а понесені витрати в розмірі 7091,00 грн. належно підтверджені.

Апеляційні скарги не містять доводів щодо неспівмірності вказаного розміру грошової винагороди обсягу виконаних робіт, а також щодо документального підтвердження понесених ліквідатором витрат.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд обґрунтовано та у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства та наведеної вище судової практики затвердив звіт арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період з 21.06.2023 до 15.09.2025 на суму 177 891,00 грн., з яких: 170 800,00 грн. - основна винагорода, 7091,00 грн. - понесені витрати, як такий, що відповідає вимогам закону та схвалений комітетом кредиторів (протокол від 19.09.2025).

Враховуючи неможливість здійснити оплату грошової винагороди арбітражного керуючого за рахунок наявних у боржника коштів, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) ТзОВ "Промисловий ремонт", а також те що відсутність у боржника майнових активів не може впливати на оплату грошової винагороди ліквідатора, суд першої інстанції також правомірно задоволив вимогу ліквідатора про стягнення грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі та витрати з кредиторів боржника у пропорції та розмірі згідно зі здійсненим розрахунком ліквідатора, а саме: з Головного управління ДПС у Львівській області (25,35%) в розмірі 38 469,74 грн., з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (74,60%) в розмірі 113 199,71 грн.

Відтак доводи апеляційних скарг в частині незаконності стягнення з кредиторів грошових коштів на користь арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю. не знайшли підтвердження відповідно до встановлених обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини.

Водночас, щодо заяви арбітражного керуючого Чорнія М.В. №02-01/7892 від 18.09.2025 про видачу судового наказу, в якій він просить суд стягнути основну грошову винагороду та витрати арбітражного керуючого Чорнія Мар`яна Володимировича за виконання повноважень ліквідатора у справі № 914/3397/20 за період з 27.05.2021 до 31.05.2023, пропорційно сумам визнаних вимог кредиторів, а саме: з Головного управління ДПС у Львівській області 119 088,50 грн., з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 350 406,74 грн. та з Кованова С.Ю. 281,87 грн., слід зазначити таке.

Як було встановлено з матеріалів справи, арбітражний керуючий Чорній М.В. виконував повноваження ліквідатора ТзОВ Промисловий ремонт у період з 27.05.2021 до 21.06.2023.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.06.2023 було задоволено заяву арбітражного керуючого Чорнія Мар`яна Володимировича від 01.06.2023 за №02-01/7009 про відсторонення від виконання повноважень ліквідатора у справі №914/3397/20 у зв`язку з сімейними обставинами та відсторонено від виконання повноважень ліквідатора ТзОВ Промисловий ремонт.

Також цією ухвалою затверджено звіт арбітражного керуючого Чорнія Мар`яна Володимировича №02-01-7009 від 01.06.2023 про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора у справі №914/3397/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Промисловий ремонт за період з 27.05.2021 до 31.05.2023.

В тексті ухвали від 21.06.2023 вказано, що суд не встановив обставин, які б свідчили про заперечення або оскарження дій (бездіяльності) ліквідатора ТзОВ Промисловий ремонт - арбітражного керуючого Чорнія М.В. Рішенням комітету кредиторів, що оформлене протоколом від 01.06.2023 за №3, звіт ліквідатора було прийнято до відома та визнано результати проведення ліквідаційної процедури задовільними.

Проте, в резолютивній та в мотивувальній частині ухвали від 21.06.2023 не зазначено розміру нарахованої у цьому звіті винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі.

Відповідно до змісту звіту №02-01-7009 від 01.06.2023 грошова винагорода арбітражного керуючого Чорнія Мар`яна Володимировича за період з 27.05.2021 до 31.05.2023 становила 466 800,00 грн., та загальна сума витрат, понесених при виконанні повноважень ліквідатора за період з 27.05.2021 до 31.05.2023, становила 2 977,11 грн. (том 12, а.с. 127-128).

Винагороду нараховано за кожен місяць виконання повноважень ліквідатора.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.10.2021 у справі №4/42-Б(906/1210/20) щодо застосування норм Кодексу України з процедур банкрутства, при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого під час здійснення ним ліквідаційної процедури у справі про банкрутство, господарський суд має досліджувати не тільки період здійснення арбітражним керуючим процедури, а й які фактичні дії вчинялись ліквідатором протягом процедури, та чи дійсно такі дії потребують на їх вчинення саме стільки часу, оскільки оплаті підлягає виключно фактично виконана робота (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала означена процедура.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №29/5005/486/2012, яка стосується застосування норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однак не втратила актуальності після набрання чинності Кодексом України з процедур банкрутства.

Наведені правові позиції також підтримано у постанові Верховного Суду від 15.10.2025 у справі №11/Б-664.

Колегія суддів апеляційної інстанції, дослідивши які фактичні дії вчинялись арбітражним керуючим у період виконання повноважень ліквідатора боржника, встановила, що активні заходи були здійснені в червні, липні, жовтні та листопаді 2021 року, вересні та листопаді 2022 року, січні, травні та червні 2023 року, за які з розрахунку трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого реалізацією, загальна сума грошової винагороди арбітражного керуючого, яка підлягає стягненню з кредитора на користь арбітражного керуючого становить 151 800,00 грн.

Витрати в розмірі 2 977,11 грн є документально підтвердженими.

Грошову винагороду арбітражного керуючого Чорнія Мар`яна Володимировича за виконання повноважень ліквідатора у справі № 914/3397/20 у період з 27.05.2021 до 31.05.2023 в розмірі 151 800,00 грн. та понесені ним витрати в розмірі 2 977,11 грн, враховуючи відсутність у боржника майнових активів, слід стягнути з кредиторів боржника пропорційно до розміру визнаних кредиторських вимог, а саме: з Головного управління ДПС у Львівській області (25,35%) в розмірі 39 235 грн. 99 коп., з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (74,60%) в розмірі 72 157 грн. 08 коп. та з Кованова С.Ю. (0,05%) в розмірі 92 грн. 86 коп.

Відповідно до п.п. 3, 4 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційних скарг Головного управління ДПС у Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області слід задовольнити частково, ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.11.2025 у справі №914/3397/20 скасувати в частині пунктів 8, 9, 10 резолютивної частини та прийняти нове рішення, яким стягнути з кредиторів на користь арбітражного керуючого Чорнія М.В. основну грошову винагороду за період виконання ним повноважень ліквідатора у справі в загальній сумі 151 800,00 грн. та відшкодування понесених витрат в розмірі 2 977,11 грн.

Керуючись ст.ст.86, 269, 270, 275, 277, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Вимоги апеляційних скарг Головного управління ДПС у Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.11.2025 у справі №914/3397/20 скасувати в частині пунктів 8, 9, 10 резолютивної частини та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким:

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська,35, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ ВП 43968090) на користь арбітражного керуючого Чорнія Мар`яна Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 509 від 15.03.2013, адреса: вул. Тракт Глинянський, 161-б, м. Львів, 79067; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АТ КБ ПриватБанк, код банку: 305299, , IBAN № НОМЕР_2 ) грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора та понесені витрати у справі №914/3397/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Промисловий ремонт в сумі 39 235 грн. 99 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ідентифікаційний код в ) на користь арбітражного керуючого Чорнія Мар`яна Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 509 від 15.03.2013, адреса: вул. Тракт Глинянський, 161-б, м. Львів, 79067; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АТ КБ ПриватБанк, код банку: 305299, , IBAN № НОМЕР_2 ) грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора та понесені витрати у справі №914/3397/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Промисловий ремонт в сумі 72 157 грн. 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь арбітражного керуючого Чорнія Мар`яна Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 509 від 15.03.2013, адреса: вул. Тракт Глинянський, 161-б, м. Львів, 79067; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АТ КБ ПриватБанк, код банку: 305299, , IBAN № НОМЕР_2 ) грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора та понесені витрати у справі №914/3397/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Промисловий ремонт в сумі 92 грн. 86 коп.

3. В іншій частині ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.11.2025 у справі №914/3397/20 залишити без змін.

4. Місцевому господарському суду видати відповідні накази.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повну постанову складено 29.12.2025.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.