ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

у справі про неплатоспроможність

29.12.2025м. ДніпроСправа № 904/7332/25

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про визнання неплатоспроможним

Суддя Суховаров А.В.

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області звернулась ОСОБА_1 із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку, передбаченому Книгою 5 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених Книгою 5 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з ч. 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містяться, зокрема, у статтях 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, а саме підстав, визначених у ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначаються: 1) найменування господарського суду, до якого подається заява; 2) ім`я боржника, його місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), номер засобу зв`язку боржника, його адреса електронної пошти (за наявності); 3) виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду; 4) перелік документів, що додаються до заяви.

Разом з тим, перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність чітко визначений, зокрема, ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються:

1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;

3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;

5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;

6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;

7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

8) відомості про всі наявні рахунки/електронні гаманці боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, електронних гаманцях;

9) копія трудової книжки (за наявності);

10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника;

11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;

12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;

14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 4 ст. 74 ГПК України передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з вимогами ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 , господарський суд встановив наступне.

Щодо обставин, які стали підставою для звернення до суду.

Оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні правові наслідки процесуального та майнового характеру, то на фізичну особу - боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному (достатньому) обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 922/5486/23).

Всупереч викладеному, таких первинних документів, зокрема виписок за картковими рахунками, банківські виписки з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами, з письмовими поясненнями про скерування отриманих боржником кредитних коштів до заяви не долучено та документально не обґрунтовано, на які потреби використані кредитні кошти.

Щодо конкретизованого списку кредиторів і боржників.

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додано конкретизований список кредиторів боржника, за змістом якого боржник вказує про наявність у нього наступнх кредиторів: АТ "ІДЕЯ БАНК", ТОВ "НоваПей Кредит", АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК",

АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО", АТ "А-БАНК", АТ "ТАСКОМБАНК", АТ "ПУМБ".

На підтвердження вказаної у списку інформації боржник посилається на Кредитний звіт Українського Бюро Кредитних Історій станом на 23.12.2025.

Між тим, роздруківка з сайту Українського бюро кредитних історій може бути належним, допустимим та достатнім доказом, що підтверджує обставини про суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстави виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із договором лише в сукупності з іншими первинними документами.

Господарський суд зазначає, що у постанові Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №917/1604/21, в розділі «Щодо належності та допустимості кредитної історії для вирішення судом питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи», зазначено, що при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Верховний Суд зазначив, що самого кредитного звіту недостатньо для підтвердження вказаних обставин, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір та структуру заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням.

Відтак, заявнику належить надати до суду первинні документи з банківських та інших фінансово-кредитних установ, які підтверджують наявність та розмір заборгованості боржника, із зазначенням розміру помісячних платежів, належних до сплати та періодів прострочення.

Отже, звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76 та 77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено пунктами 3 та 14 частини 3 статті 116 КУзПБ.

В матеріалах заяви відсутній договір, відповідно до якого боржник отримав кредитні кошти від АТ "А-БАНК".

Також, в матеріалах заяви відсутні довідки про стан заборгованості по кожному кредитору відповідно до конкретизованого списку, станом на час звернення з даною заявою до суду.

Щодо відомостей про всі наявні рахунки/електронні гаманці боржника.

За змістом наданої заяви, боржник вказує про купівлю-продаж у серпні 2025 року криптовалюти, проте в матеріалах заяви відсутні докази руху коштів, пов`язаних з купівлею-продажем криптовалюти, докази на підтвердження наявності/вісутності у боржника електронного гаманця також відсутні, що суперечить приписам п.8 ч.3 ст.116 КУзПБ.

Крім того, за змістом заяви, боржник зазначив про наявні у нього рахунки, проте в матеріалах заяви відсутні докази на підтвердження вказаних обставин, зокрема, довідки відповідних фінансових установ про рахунки боржника та суми коштів, які обліковуються на таких рахунках.

Щодо декларацій про майновий стан боржника.

Форму декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність та порядок її заповнення затверджено наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 "Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність".

Згідно з частиною 5 ст. 116 КУзПБ до членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Інформація, яка міститься в державних реєстрах прав на нерухоме майно, рухоме майно тощо має офіційний характер, тож з метою забезпечення повноти та достовірності відомостей та усунення сумнівів у наявності прихованих активів, така інформація має бути отримана боржником та відображена в декларації про майновий стан, а в подальшому належно перевірена керуючим реструктуризацією задля складання звіту про результати перевірки декларації боржника.

При цьому саме на боржникові у справі про неплатоспроможність фізичної особи лежить обов`язок якнайповнішого розкриття суду та його кредиторам інформації про свій майновий стан та стан осіб, зазначений боржником у декларації (постанова Верховного Суду від 03.08.2023 у справі №926/2987-б/20).

До заяви не додано доказів неможливості отримання заявником інформації із офіційних джерел щодо членів своєї сім`ї, яка необхідна для заповнення розділів декларації, у яких заявником зазначено - "член сім`ї не надав інформації".

За змістом пункту 16 розділу ІІ Декларацій, боржник зазначив про додаткове благо дружини - ОСОБА_2 проте не зазначено про джерело походження вказаних коштів.

За змістом пункту 16 розділу ІІ боржник зазначив про "Інші доходи, які не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу", проте доказів отримання такого доходу та пояснень щодо отримання такого доходу заявником не надано.

За змістом пункту 19 розділу ІІІ Декларації за 2025 рік боржник зазначив про наявність у нього "Право користування спільна власність подружжя" щодо об`єкту нерухомості, який знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим боржнику належить внести відповідні уточнення щодо наявності у боржника права власності або права користування на вказаний об`єкт нерухомості.

За змістом наданих матеріалів, заявник не надав доказів наявності/відсутності рухомого майна, зареєстрованого за ОСОБА_2 .

Господарський суд зазначає, що інформація, яка підлягає отриманню з державних реєстрах прав на нерухоме майно, рухоме майно тощо має офіційний характер, тож з метою забезпечення повноти та достовірності відомостей та усунення сумнівів у наявності прихованих активів, така інформація має бути отримана боржником та відображена в декларації про майновий стан, а в подальшому належно перевірена керуючим реструктуризацією задля складання звіту про результати перевірки декларації боржника.

Також, за змістом декларації про майновий стан боржника та розписки, долученої до заяви, боржник вказує про відсутність у нього витрат на побутові потреби, що не узгоджується з визначеною боржником у плані реструктуризації щомісячною сумою на загальні витрати боржника (в місяць) у розмірі 44 087, 00 грн., що зумовлює необхідність надання боржником відповідних пояснень та доказів на підтвердження обставин, викладених в поясненнях. Більш того, відсутність витрат на побутові потреби, витрат на утримання майна та/або інших витрат заявника не узгоджується з твердженнями заявника про необхідність постійного отримання кредитних коштів у фінансових установах, адже за відсутності побутових витрат, витрат на майно та/або інших витрат заявника, не вбачається за можливе встановити обставини, за яких заявник має постійну необхідність в отриманні кредитних коштів, що зумовлює необхідність надання боржником відповідних пояснень.

Суд, водночас, окремо зауважує, що інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

Саме тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи.

Подання декларації про майновий стан надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміки розміру активів за відповідний період (постанови Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №910/6639/20, від 01.09.2021 у справі №917/2088/19).

За викладених обставин, інформація, зазначена заявником у деклараціях, підлягає уточненню.

Окрім викладеного, в матеріалах заяви відсутня інформація щодо наявності/відсутності виконавчих проваджень стягувачем/боржником за якими є заявник, отримана з офіційних джерел.

Підсумовуючи викладене, господарський суд встановив, що заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не відповідає вимогам ст.ст. 115, 116 КУзПБ.

При постановленні даної ухвали судом прийнято до уваги прецедентні рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.98 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Обмеженням права на доступ до суду в даному конкретному випадку є визначені в ГПК України та КУзПБ вимоги до заявника при зверненні до суду дотриматися правил складення заяви та додатків до неї (дотриматися форми і змісту), зокрема, чітко та у точній відповідності виконати вимоги щодо викладу конкретних обставин про виникнення боргу і про розмір заборгованості перед кожним кредитором, а також щодо зазначення у заяві і додання до заяви зі складенням повного переліку конкретних доказів цих обставин у формі оригіналу чи належним чином посвідченої копії.

Відповідно до частини 3 статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом частини 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не відповідає вимогам ст.ст. 115, 116 КУзПБ, суд вважає за необхідне залишити її без руху, повідомити заявника про допущені недоліки та надати десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для їх усунення, а також попередити ОСОБА_1 про те, що у випадку ненадання доказів на підтвердження усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, частини 4 статті 34, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - залишити без руху.

2. Заявнику не пізніше десяти днів з моменту отримання ухвали суду усунути недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у встановлений строк, надавши суду:

- виписки за картковими рахунками, банківські виписки з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами з письмовими поясненнями про скерування отриманих боржником коштів від кредиторів, зазначених у конкретизованому списку кредиторів;

- належні докази укладення договору позики щодо кожного кредитора окремо із документальним підтвердженням суми заборгованості, підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором (первинних документів - кредитних договорів укладених боржником із кредиторами) згідно переліку вказаному у конкретизованому списку кредиторів і боржників, довідки про стан заборгованості станом на час звернення з даною заявою до суду;

- докази звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, для заповнення розділів декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, з урахуванням відмови членів сім`ї боржника надати інформацію;

- докази на підтвердження наявності/відсутності рухомого майна, зареєстрованого за ОСОБА_2 ;

- декларації про майновий стан за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, заповнені з урахуванням приміток до форми декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5;

- відомості про всі наявні рахунки/електронні гаманці боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, електронних гаманцях станом на час звернення із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з внесенням відповідних коригувань (за наявності) до декларації;

- докази на підтвердження інформації щодо наявності/відсутності виконавчих проваджень стягувачем/боржником за якими є заявник, отримані з офіційних джерел;

- письмові пояснення та докази щодо наявності/відсутності витрат на побутові потреби, витрат на утримання майна та/або інших витрат заявника.

3. Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання заявником вимог суду про усунення недоліків заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвала набирає законної сили 29.12.2025 та не підлягає оскарженню.

Суддя А.В. Суховаров