ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 915/1172/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мамалуй О.О. - головуючий, Баранець О.М., Кролевець О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Федорової О.В.,

за участю представників:

позивача: не з?явився;

відповідача: Іноземцев Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»

на постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2025

у складі колегії суддів: Ярош А.І. - головуючий, Принцевська Н.М., Савицький Я.Ф.,

на рішення господарського суду Миколаївської області від 13.03.2025

суддя: Ільєва Л.М.

та на додаткове рішення господарського суду Миколаївської області від 31.03.2025

суддя: Ільєва Л.М.

у справі № 915/1172/24

за позовом фізичної особи-підприємця Караюза Петра Володимировича

до товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»

про визнання недійсним та скасування рішення комісії по розгляду актів про порушення споживачами природного газу та рішення про нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму газу,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

1. Фізична особа-підприємець Караюз Петро Володимирович (далі - ФОП Караюз П.В., позивач) звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі - ТОВ «Газорозподільні мережі України», Оператор ГРМ, відповідач), з урахуванням заяви про зміну предмету позову, про визнання недійсним та скасування рішення комісії по розгляду актів про порушення споживачами Кодексу газорозподільних систем Миколаївської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про задоволення акта про порушення від 26.01.2024 № 00270, оформленого протоколом від 15.02.2024 № 7, та прийнятого на його підставі рішення Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму газу, оформленого актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період 01.10.2023 - 26.01.2024 на загальну суму 260 355,31 грн.

2. Позов мотивовано тим, що будь-які підстави для сплати коштів за актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період 01.10.2023 - 26.01.2024 - відсутні, оскільки порушення, про яке йдеться в акті про порушення від 26.01.2024 № 00270, позивачем не вчинялося, а сам акт складений з порушенням законодавства.

3. Позивач вказує на те, що викладені в оскаржуваному акті порушення, не відповідають дійсності, оскільки газові прилади, зазначені в акті контрольного огляду від 26.01.2024 та акті про порушення від 26.01.2024 № 00270: ПГ-4 (1 шт.) та ВПГ «TERMET» (1 шт.), як і конвектор FEG (ПОГ) BEATA 5 кВт (7 шт.) встановлені на об`єкті ФОП Караюза П.В. санкціоновано, про що було відомо Оператору ГРМ, і що підтверджується відповідною документацією. Використання іншого обладнання, наявного на об`єкті, позивачем на момент перевірки не здійснювалося. Відповідно до робочого проєкту на газифікацію бази та магазина по вул. Янтарна у м. Миколаєві, складеного у 1992 році на замовлення попереднього власника магазина, на об`єкті було встановлено газопостачальне обладнання: котел с авт. АПОК-1 (1 шт.) та ТГ-2 (1 шт.). У 1999 році було проведено заміну морально застарілого котла на котел-колонку ВПГ «TERМET» (1 шт.), згідно з ескізом та вимогами СНиП (ДБН), про що представниками замовника та Оператора ГРМ ПАТ «Миколаївгаз» складено відповідний акт про приймання (заміну) котла від 24.10.1999. В акті зазначено, зокрема, що монтаж виконаний відповідно до проєкту та з дотриманням технічних умов встановлення та заміни котлів.

Згідно зі специфікацією та кресленнями, які є частиною робочого проєкту газопостачання магазину за адресою: вул. Янтарна, 320, м. Миколаїв, виконаного на замовлення ФОП Караюза П.В. та погодженого ВАТ «Миколаївгаз» 01.07.2003, на об`єкті також передбачене та погоджене встановлення ПГ-4 (1 шт.) та конвектор (ПОГ) (7 шт.). Відповідно до акта на пуск газу від 29.09.2003, складеного спеціалістами ПАТ «Миколаївгаз», до мережі в указану дату була санкціоновано підключена наступна апаратура: конвектори (ПОГ) (7 шт.), ПГ-4 (1 шт.), котел-колонка (1 шт.), ГС (1 шт.). В акті зазначено, що проводилася реконструкція системи газопостачання згідно з проєктом. Зауважень до обладнання або проєктної документації не викладено.

4. Позивач вважає, що обладнання: газ.к. TERМET 19кВт (1 шт.); ПГ-4 (1 шт.); ПОГ BEATA 5 кВт (7 шт.) встановлене та підключене на об`єкті ФОП Караюза П.В. за наявності відповідних погоджень та проєктної документації.

Короткий зміст рішення, додаткового рішення та постанов судів попередніх інстанцій

5. Рішенням господарського суду Миколаївської області від 13.03.2025 у справі № 915/1172/24, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2025, задоволено позовні вимоги позивача. Визнано недійсним рішення комісії по розгляду актів про порушення споживачами природного газу Кодексу газорозподільних систем Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про задоволення акта про порушення від 26.01.2024 № 00270, оформлене протоколом від 15.02.2024 № 7, та скасовано прийняте на його підставі рішення Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму газу, оформленого актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період 15.11.2023 -26.01.2024 на суму 260 355,31 грн. Стягнуто з ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» на користь фізичної особи-підприємця Караюза Петра Володимировича витрати по сплаті судового збору в сумі 4 844, 80 грн.

6. Судові рішення мотивовані тим, що відповідачем не доведено нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму газу, за період з 15.11.2023 по 26.01.2024 на загальну суму 260 365,31 грн, жодними належними, допустимими та достовірними доказами, які б підтверджували достовірність здійсненого ним розрахунку необлікованого обсягу природного газу.

7. Суди вказують на те, що спірний акт про порушення від 26.01.2024 № 00270 не містить жодних даних, які б підтверджували факт перевищення діапазону обчислення. У ньому не зазначено вихідних параметрів, на підставі яких представники Оператора ГРМ дійшли відповідних висновків, не наведено відомостей про виявлені на об`єкті газові прилади, їхні технічні характеристики та номінальну потужність (як окремо, так і сумарно), а також не зазначено документів, якими підтверджено такі розрахунки. Не вказано діапазон обчислення встановленого на об`єкті лічильника газу та документи, на підставі яких визначено ці параметри.

Отже, складений акт про порушення не відповідає вимогам п. 3 гл. 5 розд. XI Кодексу ГРС, не містить обов`язкових реквізитів, які мають забезпечити можливість перевірки достовірності та повноти висновків контролюючого органу. Формальне констатування порушення без належного технічного обґрунтування не може вважатися належним доказом такого порушення.

8. Також суди вказують, що підключення спірного ВПГ «TERMET», про який вказано в акті про порушення, було встановлено та підключено на об`єкті ФОП Караюза П.В. за наявності проєктної документації та за погодженням Оператора ГРМ, в 2016 році з попереднім оператором, в 2023 році з відповідачем.

9. Крім того, суди попередніх інстанцій взяли до уваги, що відповідачем на об`єкті позивача неодноразово проводилися контрольні огляди. Матеріалі справи містять копії актів контрольного огляду побутового вузла обліку на об`єкті позивача від 03.05.2023 (складений представниками АТ «Миколаївгаз» як Оператором ГРМ до початку надання відповідачем послуг з розподілу природного газу) та акт від 15.11.2023 (складений представниками відповідача - Миколаївської філії ТОВ «ГРМУ» після початку здійснення діяльності з надання послуг розподілу природного газу). У цих актах огляду було зафіксовано наявність зазначеного обладнання, вказаного у додатку 4 до заяви-приєднання, у т.ч. спірного ВПГ «TERMET», без жодних зауважень та із зазначенням про те, що всі оригінали паспортів на обладнання перевірені, вузли обліку відповідають проєктній документації. Зазначені акти контрольного огляду від 03.05.2023 та від 15.11.2023 підписані повноважними особами.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано відповідачем, та ж сама технічна документація була надана позивачем представникам Оператора ГРМ й під час перевірки на об`єкті позивача 26.01.2024.

10. Суди попередніх інстанцій зазначають, що вказані акти контрольного огляду побутового вузла обліку на об`єкті позивача від 03.05.2023 та від 15.11.2023, складені Операторами ГРМ, свідчать про відсутність жодних зауважень представника оператора ГРМ, тоді як під час перевірки 26.01.2024 того ж самого ВПГ «TERMET» Миколаївською філією ТОВ «ГРМУ» виявлено його несанкціоноване підключення, що вказує на суперечливу поведінку відповідача.

11. Стосовно доводів скаржника про несанкціоноване підключення позивачем плити ПГ-4 суди вказують на те, що відповідно до матеріалів відеофіксації виявленого порушення на об`єкті позивача під час контрольного огляду 26.01.2024 вбачається лише факт перебування в одному із приміщень, без ідентифікації якого саме приміщення, газової колонки «TERMET» та однієї плити ПГ-4. Будь-які інші докази знаходження на об`єкті позивача за адресою: вул. Янтарна, 320, м. Миколаїв, під час контрольного огляду 26.01.2024, другої підключеної до газової мережі плити ПГ-4, у т.ч. двох плит одночасно, відповідач не надав.

12. Додатковим рішенням господарського суду Миколаївської області від 31.03.2025 у справі № 915/1172/24, задоволено заяву фізичної особи-підприємця Караюза Петра Володимировича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» на користь ФОП Караюза Петра Володимировича витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн.

13. Рішення мотивоване тим, що визначений позивачем розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за розгляд цієї справи у сумі 20 000,00 грн, відповідає критеріям пропорційності, розумності та справедливості, протилежного відповідачем не доведено.

14. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2025, ухваленою за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача на додаткове рішення, залишено без змін додаткове рішення господарського суду Миколаївської області від 31.03.2025.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

15. Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2025, на рішення господарського суду Миколаївської області від 13.03.2025 та на додаткове рішення господарського суду Миколаївської області від 31.03.2025 у справі № 915/1172/24, в якій просить Суд скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

16. Підставою касаційного оскарження відповідач вказує п. 1 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

17. Скаржник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій застосована правова позиція, викладена Верховним Судом у постанові від 27.03.2024 у справі № 914/129/23, яка повинна трактуватися на користь скаржника.

Верховний Суд у зазначеній постанові вказав, що суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про те, що розбіжності між персоніфікованими даними ПП «Вулкан» в частині встановлених і під`єднаних до газової мережі газових приладів, що внесені до Додатку 4 (Ferroli Dom Iprogekt С24), та тими, що вказані в документах, пов`язаних з реконструкцією газової мережі позивача, і які фактично встановлені (Ferroli Pegasus F2 №85Т), не свідчать про самовільне і несанкціоноване з боку АТ «Львівгаз» підключення позивачем газових приладів, а лише вказує на те, що АТ «Львівгаз» припустилося помилки під час оформлення Заяви-приєднання та Додатку 4. Водночас колегія суддів враховує, що заміну лічильника на об`єкті ПП «Вулкан» типорозміру G16 на типорозмір G10 здійснило саме АТ «Львівгаз», тобто саме відповідач встановив лічильних іншого типорозміру.

18. Скаржник зазначає, що у зазначеній справі Оператором ГРМ - АТ «Львівгаз» у заяві - приєднання ПП «Вулкан» до умов договору розподілу природного газу було вказано газове обладнання, якого ніколи не існувало на об`єкті споживача, а наявне при здійсненні перевірки газове обладнання встановлено на підставі відповідної документації, а тому Верховний Суд дійшов висновку про помилкові дії Оператора ГРМ в частині трактування ситуації, як порушення Кодексу ГРМ.

У справі, що розглядається, у дублікаті акта від 24.10.1999 зазначено про заміну газового обладнання на котел-колонку «TERMET» - 24 кВт, а згідно з документацією на це обладнання, надане позивачем, встановлено водонагрівач «Termet AquaHit G-19-00» 19,2 кВт. Котел - колонка та ВПГ є різними приладами як за функціональним призначенням так і за потужністю. Також зазначено, що встановлення здійснювалося на підставі ескізу, але в архіві АТ «Миколаївгаз», попереднього Оператора ГРМ, такий документ відсутній.

19. Ці ж самі зауваження скаржник вказує щодо змісту акта на пуск газу від 29.09.2003, де серед газового обладнання також зазначено котел-колонка, а не ВПГ.

20. Відповідач у касаційній скарзі зазначає, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність документів, які б підтверджували санкціоноване встановлення газових приладів Плита ПГ - 4 та ВПГ «TERMET» (водонагрівач «Termet AquaHit G-19-00»), виявлених скаржником при проведенні перевірки об`єкта газоспоживання позивача.

Скаржник наголошує, що відеофіксацією виявленого порушення на об`єкті позивача, яка здійснювалася під час контрольного огляду 26.01.2024, підтверджується несанкціоноване встановлення ВПГ «TERMET» та газової плити ПГ-4, які знаходяться поруч в одному приміщені; технічними умовами № 543 від 30.07.2003 та робочим проєктом на вузол обліку 4-1912, погодженим 29.08.2003, передбачено встановлення на об`єкті позивача газової плити ПГ-4 однієї одиниці в іншому приміщенні; відсутність заперечень позивача в акті про порушення стосовно виявленого порушення - несанкціоноване встановлення газоспоживаючого обладнання і зазначення позивачем у позовній заяві, що крім водонагрівача «Тermet» (1 шт.); ПГ-4 (1 шт.); конвекторів BEATA 5 кВт (7шт.), дійсно знаходилося інше обладнання - додаткова плита ПГ-4, яка не була підключена до газопроводу.

21. Щодо додаткового рішення суду першої інстанції про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу відповідач вказує, що позивач без поважних причин не приймав участі в судовому засіданні 06.03.2025, у якому суд перейшов до стадії судових дебатів, та не звертався до суду із заявою про вирішення питання відшкодування понесених ним судових витрат, прийняття судом додаткового рішення про задоволення заяви позивача свідчить про порушення норм процесуального права та неврахування позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 14.01.2019 у справі № 927/26/18, від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

22. У відзиві на касаційну скаргу позивач просить Суд відмовити відповідачеві в задоволенні касаційної скарги, судові рішення судів попередніх інстанцій - залишити без змін.

23. Позивач зазначає, що газові прилади, вказані в акті контрольного огляду від 26.01.2024 та акті про порушення від 26.01.2024 № 00270: ПГ-4 (1 шт.) та ВПГ «TERМET» (1 шт.), як і конвектор FEG (ПОГ) BEATA 5 кВт (7 шт.) встановлені на об`єкті ФОП Караюз П.В. санкціоновано, про що було відомо Оператору ГРМ, і що підтверджується відповідною документацією.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

24. Фізична особа-підприємець Караюз Петро Володимирович є споживачем природного газу по об`єкту в житловому будинку за адресою: вул. Янтарна, 320, м. Миколаїв (магазин продтоварів). Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» є оператором газорозподільних мереж, який з 01.10.2023 здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в м. Миколаєві та Миколаївській області (далі - Оператор ГРМ).

25. ФОП Караюз Петро Володимирович подав до товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії Товариства, як оператора газорозподільної системи, заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) від 01.10.2023 № МФ/100-09426751AZAP016, відповідно до якої, ознайомившись із умовами типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, на офіційному сайті НКРЕКП, сайті оператора ГРМ в мережі «Інтернет» та в друкованому виданні, що публікується в межах території ліцензованої діяльності «Южная правда» від 04.10.2023, позивач приєднався до умов договору з такими персоніфікованими даними: персональний ЕІС-код як суб`єкта ринку природного газу - 56XО0006751AZ00A; назва та опис об`єкта - згідно з додатком; адреса об`єкта - згідно з додатком; параметри вузла обліку - згідно з додатком; інша інформація, передбачена вимогами чинного законодавства - згідно з додатком; додатки до договору, які додаються до заяви - приєднання: додаток № 4 «Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача».

26. У додатку № 4 «Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача» містяться такі персоніфіковані дані: назва споживача - Караюз Петро Володимирович; адреса об`єкта (точки комерційного обліку): АДРЕСА_1 ; перелік точок комерційного обліку об`єкта споживача (перелік комерційних вузлів обліку) - лічильник/звужуючий пристрій марки ВК-Т № 11553635, типорозмір G4, величина приєднаної потужності точки комерційного обліку суб`єкта 8,2961; встановлення газоспоживного обладнання (ГСО) в точках комерційного обліку суб`єкта - водонагрівач «TERМET AquaHit G-19-00» (1 шт.) з номінальними витратами природного газу на одиницю ГСО м3/год. 2,29 та режимом роботи год./добу 24, конвектор FEG Konvektor BEATA 5.1 (7 шт.) з номінальними витратами природного газу на одиницю ГСО м3/год. 0,59 та режимом роботи год./добу 24, плита ПГ-4 (1 шт.) з номінальними витратами природного газу на одиницю ГСО м3/год. 1,25 та режимом роботи год./добу 24.

27. Згідно з пп. 2, 5 п. 7.4 Типового договору споживач зобов`язаний своєчасно повідомляти оператора ГРМ про всі зміни щодо персоніфікованих даних в заяві-приєднанні та/або позаштатної роботи комерційного вузла обліку (лічильника газу) та не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

28. Відповідно до пп. 7 п. 7.4. розд. 7 Типового договору споживач зобов`язується: дотримуватись інших вимог цього договору та Кодексу газорозподільних систем.

29. Відповідно до п. 8.1 розд. 8 Типового договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та чинним законодавством України.

30. 26 січня 2024 року представниками Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» проведено контрольний огляд комерційних вузлів обліку газу на об`єкті здійснення господарської діяльності ФОП Караюз П.В. (в магазині) за адресою: вул. Янтарна, 320, м. Миколаїв, про що складено акт контрольного огляду від 26.01.2024 та акт про порушення від 26.01.2024 № 00270. У зазначеному акті вказано, що ФОП Караюз П.В. допущено порушення розділу ХІ гл. 2 п. 1 п.п. 5 та розд. ХІ гл. 2 п. 3 п.п. 4 Кодексу газорозподільних систем, а саме:

1) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку);

2) перевищення діапазону обчислення вузла обліку.

31. Зокрема, в акті вказано про несанкціоноване підключення газових приладів, а саме плити ПГ-4 та ВПГ «TERМET», що відсутні в проєкті, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення вузла обліку.

32. В акті про порушення також відображено, що на об`єкті встановлено лічильник газу ВК № 11553635, дата повірки 27.04.2018, опломбований С 42930938 з фактичним показником 02814,46. Також відображено, що до газової мережі підключено обладнання, а саме: FEG (конв.) в кількості 7 шт. з потужністю 5,6 kw; ПГ-4 в кількості 2 шт. з потужністю 1,2 м3/год.; ВПТ «TERМET» в кількості 1 шт. з потужністю 19 kw.

33. У зв`язку зі складанням зазначених актів представниками Оператора ГРМ 26.01.2024 припинено газопостачання на ВПГ, шляхом встановлення глушки на кран спуску ВПГ та пломбування глушки, про що складено відповідний акт про припинення (обмеження) газопостачання та пломбування вхідної засувної арматури газопроводу або газорозподільного пункту від 26.01.2024.

34. Акт про порушення від 26.01.2024 № 00270 розглянутий на засіданні постійно діючої робочої Комісії відповідача по розгляду актів про порушення.

35. Згідно з витягом з протоколу від 15.02.2024 № 7 засідання постійно діючої робочої Комісії по розгляду актів про порушення юридичними особами - споживачами природного газу Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» задоволено акт про порушення стосовно ФОП Караюз П.В. Також Миколаївською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» складено акт-розрахунок (без номеру та дати) необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Споживачу розраховано необлікований (донарахований) об`єм природного газу за період з 01.10.2023 р. 00 год. по 26.01.2024 р. 11:45 год. в кількості 25 152,17 м3/год. на загальну суму 446 315,76 грн.

36. Причиною виконання перерахунку зазначено несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку лічильника ВК-Т G4 № 11553635 за період з 01.10.2023 по 26.01.2024.

37. У подальшому відповідачем в ході розгляду справи здійснено перерахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, відповідач разом з клопотанням до матеріалів справи надав акт-розрахунок необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості, згідно з яким позивачу розраховано необлікований (донарахований) об`єм природного газу за період з 15.11.2023 р. 00 год. по 26.01.2024 р. 11:45 год. в кількості 15 456,13 м3/год. на загальну суму 260 355,31 грн.

38. Предметом позову у цій справі, з урахуванням заяви позивача про зміну предмета позову, є вимоги про визнання недійсним та скасування рішення комісії відповідача по розгляду актів про порушення споживачами природного газу та рішення про донарахування позивачу необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за несанкціоноване підключення газових приладів за період з 15.11.2023 по 26.01.2024 на загальну суму 260 365,31 грн.

Позиція Верховного Суду

39. Відповідно до п. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

40. Пунктом 4 гл. 1 розд. І Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС) заява-приєднання - складена за встановленою формою письмова заява споживача, що засвідчує його волевиявлення на приєднання до договору розподілу природного газу та містить персоніфіковані дані споживача та його об`єкта; несанкціоноване підключення газових приладів - самовільне під`єднання споживачем газових приладів чи пристроїв (устаткування) на об`єкті, який обліковується за нормами споживання, або внаслідок під`єднання яких перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку).

41. Згідно з п. 5 гл. 3 розд. VІ Кодексу ГРС для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) Оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) або додатка 2 (для споживачів, що не є побутовими) до типового договору розподілу природного газу.

Оператор ГРМ може надати споживачу підписану його уповноваженою особою письмову форму договору розподілу природного газу.

Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків, зокрема мають містити:

1) присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку;

2) величину річної замовленої потужності об`єкта споживача (для споживача, що не є побутовим) на період до завершення першого повного газового року споживання природного газу;

3) перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності);

4) акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що складається з урахуванням вимог цього Кодексу;

5) групу споживання та планові місячні об`єми споживання побутового споживача у розрізі 12 календарних місяців, що визначаються відповідно до вимог цього Кодексу (норма застосовується щодо побутових споживачів з лічильником газу);

6) норми споживання природного газу у розрізі 12 календарних місяців (норма застосовується щодо побутових споживачів без лічильника газу);

7) розрахунок втрат і витрат природного газу (за необхідності щодо споживачів, які не є побутовими).

42. Правовідносини між позивачем та відповідачем склались на підставі Типового договору розподілу природного газу, який затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, шляхом підписання заяви-приєднання від 01.10.2023. ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» є оператором газорозподільних мереж, а Фізична особа-підприємець Караюз Петро Володимирович є споживачем.

43. Відповідно до п. 2 гл. 1 розд. І Кодексу ГРС цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості; комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу; доступу замовників до газорозподільної системи для приєднання до неї їх об`єктів будівництва або існуючих об`єктів (умови технічного доступу); доступу суб`єктів ринку природного газу до газорозподільної системи для фактичної передачі (розподілу/споживання) належного їм природного газу до/з газорозподільної системи (умови комерційного доступу); механізмів взаємодії оператора газорозподільної системи з операторами суміжних систем та з іншими суб`єктами ринку природного газу.

44. Пунктом 2 гл. 9 розд. Х Кодексу газорозподільних систем перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузла обліку здійснюються у будь-який час доби та у присутності споживача (суміжного суб`єкта природного газу) або його представника, крім випадків, передбачених цим розділом.

45. Відповідно до п. 7 гл. 9 розд. Х Кодексу ГРС у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: 1) пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проєктній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу.

46. Главою 2 розділу ХІ Кодексу ГРС визначено види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування.

47. Згідно з п. 3 гл. 4 розд. ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення комерційного ВОГ (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку), розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

48. Відповідно до п. 1 Глави 5 Розділу XI Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу.

49. Пунктом 8 гл. 5 розд. ХІ Кодексу ГРС передбачено, що акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

50. За приписами п. 11, 12 гл. 5 розд. ХІІ Кодексу ГРС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

51. Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

52. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

53. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

54. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

55. Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

56. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

57. Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

58. Суди попередніх інстанцій встановили, що 26.01.2024 представниками Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» проведено контрольний огляд комерційних вузлів обліку газу на об`єкті здійснення господарської діяльності ФОП Караюз П.В. (в магазині) за адресою: вул. Янтарна, 320, м. Миколаїв, про що складено акт контрольного огляду від 26.01.2024 та акт про порушення від 26.01.2024 № 00270. У зазначених актах викладені висновки про те, що ФОП Караюз П.В. допущено порушення розділу ХІ глави 2 п. 1 п.п. 5 та розділу ХІ глави 2 п. 3 п.п. 4 Кодексу газорозподільних систем, а саме:

1) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку);

2) перевищення діапазону обчислення вузла обліку.

59. Зокрема, в актах вказано про несанкціоноване підключення газових приладів, а саме плити ПГ-4 та ВПГ «TERМET», що відсутні в проєкті, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення вузла обліку.

60. Суди попередніх інстанцій також встановили, що в додатку № 4 «Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача» до заяви-приєднання від 01.10.2023 містяться такі персоніфіковані дані:

- назва споживача - Караюз Петро Володимирович;

- адреса об`єкта (точки комерційного обліку): АДРЕСА_1 ;

- перелік точок комерційного обліку об`єкта споживача (перелік комерційних вузлів обліку) - лічильник/звужуючий пристрій марки ВК-Т № 11553635, типорозмір G4, величина приєднаної потужності точки комерційного обліку суб`єкту 8,2961;

- встановлення газоспоживного обладнання (ГСО) в точках комерційного обліку суб`єкту - водонагрівач «Termet AquaHit G-19-00» (1 шт.) з номінальними витратами природного газу на одиницю ГСО м3/год. 2,29 та режимом роботи год./добу 24, конвектор FEG Konvektor BEATA 5.1 (7 шт.) з номінальними витратами природного газу на одиницю ГСО м3/год. 0,59 та режимом роботи год./добу 24, плита ПГ-4 (1 шт.) з номінальними витратами природного газу на одиницю ГСО м3/год. 1,25 та режимом роботи год./добу 24.

61. Крім того, суди встановили, що під час приєднання позивача до типового договору розподілу природного газу з попереднім Оператором ГРМ - АТ «Миколаївгаз» у 2016 році в додатку 4 до типового договору розподілу природного газу, який додається до заяви-приєднання № 09426751AZAP016 від 01.01.2016, за адресою здійснення господарської діяльності ФОП Караюз П.В.: вул. Янтарна, 320, м. Миколаїв, вказано те ж саме газове обладнання: газ.к. «TERMET» 19кВт (1 шт), ПГ-4 (1 шт), АКОГ BEATA 5 кВт (7 шт.), що і в додатку 4 до заяви-приєднання від 01.10.2023.

62. Суди попередніх інстанцій дослідивши зібрані у справі докази встановили, що відповідно до копії витягу з робочого проєкту на газифікацію магазина по вул. Янтарна у м. Миколаєві, складеного у 1992 році на об`єкті було встановлено газопостачальне обладнання: котел з авт. АПОК-1 (1 шт.) та ТГ-2 (1 шт.). Газифікація вказаного магазину була завершена 28.12.1992, про що свідчать акт про приймання в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта. В акті на пуск газу № 38/14 від 04.01.1993 на об`єкті за адресою: вул. Янтарна, 320, м. Миколаїв вказане наступне газообладнання: котел з авт. АПОК-1 в кількості 1 шт. та ТГ-2 в кількості 1 шт. (марка, модель, потужність та нормативні витрати газу котла та іншого газового обладнання в акті не зазначені).

У подальшому у 1999 році було проведено заміну котла на об`єкті за адресою вул. Янтарна, 320, м. Миколаїв (магазин), про що представниками замовника та ВАТ «Миколаївгаз» складено відповідний акт про приймання заміну котла від 24.10.1999, яким зафіксована заміна морально застарілого котла на котел - колонку «TERMET» згідно з ескізом та вимогами. В акті зазначено, зокрема, що монтаж виконаний відповідно до проєкту та з дотриманням технічних умов встановлення та заміни котлів.

Згідно зі специфікацією та кресленнями, які є частиною робочого проєкту газопостачання магазину за адресою: вул. Янтарна, 320, м. Миколаїв, виконаного на замовлення ФОП Караюз П.В. та погодженого ВАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» 01.07.2003, на об`єкті також передбачене та погоджене встановлення ПГ-4 та конвекторів.

Відповідно до акта на пуск газу від 29.09.2003, складеного спеціалістами ВАТ «Миколаївгаз», до мережі в указану дату була санкціоновано підключена наступна апаратура: конвектори АОГ - 7 шт. (додаткова установка), плита газова ПГ-4 - 1 шт. (існуюча), котел-колонка - 1 шт. (існуючий), газовий лічильник - 1 шт. В акті зазначено, що проводилася реконструкція системи газопостачання згідно проєкту, інших характеристик встановленого газового обладнання в акті не зазначено. Зауважень до обладнання або проєктної документації не міститься.

63. Судами встановлено, що акт про приймання (заміна) котла від 24.10.1999 складений представником служби експлуатації ВАТ «Миколаївгаз» старшим майстром КБО Бабинець Е., представником монтажної ділянки ВАТ «Миколаївгаз» слюсарем КБО Трохименко А.Т.; акт на пуск газу від 29.09.2003 складено представником ВАТ «Миколаївгаз» слюсарем КБО Трохименко А.Т.; слюсарем КБО Булавка А.В.

64. Крім того, судами встановлено, що під час провадження позивачем господарської діяльності на вказаному вище об`єкті з боку Оператора ГРМ неодноразово проводилися контрольні огляди, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії актів контрольного огляду побутового вузла обліку на об`єкті позивача від 03.05.2023 (складений представниками АТ «Миколаївгаз» як Оператором ГРМ до початку надання відповідачем послуг з розподілу природного газу) та від 15.11.2023 (складений представниками відповідача - Миколаївської філії ТОВ «ГРМУ» після початку здійснення діяльності з надання послуг розподілу природного газу), в яких зафіксовано наявність указаного вище обладнання, зазначеного в додатку 4 до заяви-приєднання, у т.ч. спірного ВПГ «TERMET», без зауважень та із зазначенням про те, що усі оригінали паспортів на обладнання наявні, вузли обліку відповідають проєктній документації.

65. Відповідно до п. 1 гл. 9. розд. Х Кодексу ГРС суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо:

1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проєктній документації чи умовам договору;

2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання;

3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб;

4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу;

5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання;

6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Оператор ГРМ повинен здійснювати контрольний огляд вузла обліку у строки, визначені цим Кодексом.

66. Пунктом 6 зазначеної глави передбачено, що за підсумками перевірки комерційного ВОГ та за умови відсутності зауважень представник Оператора ГРМ на місці перевірки повинен скласти відповідний акт обстеження/акт контрольного огляду вузла обліку (по одному екземпляру для кожної сторони), що має бути підписаний споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу).

67. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що зазначені акти контрольного огляду побутового вузла обліку на об`єкті позивача від 03.05.2023 та від 15.11.2023, складені Операторами ГРМ, свідчать про відсутність зауважень представника оператора ГРМ.

68. Також під час розгляду справи по суті в судовому засіданні судом першої інстанції було досліджено додані до позовної заяви матеріали відеофіксації виявленого порушення на об`єкті здійснення господарської діяльності ФОП Караюз П.В. за адресою: вул. Янтарна, 320, м. Миколаїв, під час контрольного огляду 26.01.2024, які були надані відповідачем на адвокатський запит представника позивача. Суд встановив, що із зазначених матеріалів вбачається лише факт перебування в одному із приміщень (ідентифікація відсутня) газової колонки «TERMET» та однієї плити ПГ-4. Будь-які інші докази знаходження на об`єкті позивача за адресою: вул. Янтарна, 320, м. Миколаїв, під час контрольного огляду 26.01.2024, другої підключеної до газової мережі плити ПГ-4, у т.ч. двох плит одночасно, відповідач не надав.

69. З огляду на зазначене, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку, що спірний ВПГ «TERMET» було встановлено та підключено на об`єкті ФОП Караюз П.В. за наявності відповідних погоджень та проєктної документації та про недоведеність відповідачем несанкціонованого підключення плити ПГ-4, тобто встановлені судами попередніх інстанцій обставини та наявні в матеріалах справи докази спростовують доводи відповідача про порушення позивачем п.п. 5 п. 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем.

70. В акті про порушення від 26.01.2024 зазначено порушення пп. 4 п. 3 гл. 2 роздл. ХІ Кодексу ГРС, відповідно до якого до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать перевищення діапазону обчислення вузла обліку тощо.

71. Оскільки у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення комерційного ВОГ (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку), розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання, відповідач в акті про порушення від 26.01.2024 повинен був зазначити дані, які б підтверджували факт перевищення діапазону обчислення вузла обліку.

72. Судами встановлено, що в акті про порушення від 26.01.2025 не зазначено вихідних параметрів, на підставі яких представники Оператора ГРМ дійшли висновків щодо перевищення діапазону обчислення, не наведено відомостей про виявлені на об`єкті газові прилади, їхні технічні характеристики та номінальну потужність (як окремо, так і сумарно), а також не зазначено документів, якими підтверджено такі розрахунки. Не вказано діапазон обчислення встановленого на об`єкті лічильника газу та документи, на підставі яких визначено ці параметри.

73. З огляду на те, що відповідачем не доведено підстав нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму газу, за період з 15.11.2023 по 26.01.2024 на загальну суму 260 365,31 грн жодними належними, допустимими та достовірними доказами, які б підтверджували достовірність здійсненого ним розрахунку необлікованого обсягу природного газу, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

74. Висновки судів попередніх інстанцій не суперечать висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 27.03.2024 у справі № 914/129/23, оскільки, зокрема судами попередніх інстанцій встановлено, що спірний ВПГ «TERMET» було встановлено та підключено на об`єкті ФОП Караюз П.В. за наявності відповідних погоджень та проєктної документації та відповідачем не доведено несанкціонованого підключення плити ПГ-4.

75. Щодо додаткового рішення суду першої інстанції, залишеного без змін постановою апеляційного господарського суду, ухваленою за результатами розгляду апеляційної скарги на додаткове рішення, про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, відповідач у касаційній скарзі вказує, що позивач без поважних причин не приймав участі в судовому засіданні 06.03.2025, в якому суд перейшов до стадії судових дебатів, та не звертався до суду із заявою про вирішення питання відшкодування понесених ним судових витрат, прийняття судом додаткового рішення про задоволення заяви позивача свідчить про порушення норм процесуального права та неврахування позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 14.01.2019 у справі № 927/26/18, від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22.

76. Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

77. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

78. Відповідно до ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

79. Стаття 16 ГПК України вказує, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

80. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

81. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

82. За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

83. Частиною 1 ст. 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

84. Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

85. Згідно з ч. 4 - 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

86. Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

87. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказав, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5 - 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 -7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

88. Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

89. Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

90. Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

91. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

92. Суд першої інстанції встановив, що 17.03.2025 фізичною особою-підприємцем Караюз П.В. подано до господарського суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. з посиланням на ч. 8 ст. 129, ст. 244 ГПК України.

93. 04 квітня 2024 року між фізичною особою-підприємцем Караюз П.В. та Адвокатським бюро «Бартошук Євролекс» укладено договір про надання правничої допомоги (з урахуванням додаткової угоди від 01.05.2024), відповідно до вимог яких в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, клієнт доручає виконавцю, а виконавець приймає на себе зобов`язання щодо здійснення представницьких повноважень, захисту прав і законних інтересів клієнта, надання клієнту правової допомоги, у т.ч. за окремими дорученнями (п. 1 договору).

94. Відповідно до п.п. 2.1, 3.1 договору виконавець зобов`язався на підставі письмових або усних доручень клієнта: надавати клієнту усні та письмові консультації з питань діючого законодавства України; здійснювати юридичний аналіз первинної документації клієнта, з наданням висновків та рекомендацій відносно дотримання вимог чинного законодавства України; здійснювати представництво та захист інтересів клієнта в органах державної влади, установах, організаціях, підприємствах всіх форм власності з будь-яких питань, які стосуються прав та інтересів клієнта; представляти інтереси клієнта в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій (господарських, адміністративних та загальних), з наданням виконавцю усіх прав, передбачених процесуальним законодавством та Законом України "Про виконавче провадження"; здійснювати підготовку та підписання листів, претензій та інших документів в інтересах клієнта; здійснювати складання, підписання та подання в інтересах клієнта позовних заяв, відзивів, заперечень, заяв, клопотань, скарг, апеляційних скарг, касаційних скарг та інших процесуальних документів; повідомляти клієнту інформацію про хід виконання доручень клієнта; усю надану виконавцю інформацію та документи використовувати виключно в інтересах клієнта і лише у зв`язку з виконанням доручень і наданням послуг, що є предметом цього договору, а клієнт прийняв на себе зобов`язання оплачувати послуги та витрати виконавця в порядку та у строки, передбачені цим договором та/або додатковими угодами та/або додатками до нього.

95. Згідно з п.п. 4.1 - 4.3 договору в редакції додаткової угоди від 01.05.2024, винагорода виконавця за надання правової допомоги (гонорар) виплачується у фіксованому розмірі, який становить 2 000,00 грн. (без ПДВ) за одну годину роботи. Гонорар за виконання окремих доручень може бути узгодженим сторонами у фіксованому розмірі. У такому випадку розмір гонорару визначається сторонами в розрахунку суми гонорару за виконання кожного окремого доручення та відповідному акті про надання правничої допомоги. Гонорар підлягає сплаті на розрахунковий рахунок виконавця, протягом 3 банківських днів з моменту підписання сторонами акту про надання правничої допомоги, або в інший строк, визначений сторонами в розрахунку суми гонорару та/або акті про надання правничої допомоги. Гонорар за узгодженням сторін може бути сплаченим у формі авансу, згідно розрахунку суми гонорару.

96. Згідно з розрахунком суми гонорару за правничу допомогу, надану в межах договору від 04.04.2024 № 3.04.24 про надання правничої допомоги, з урахуванням додаткової угоди від 01.05.2024, сторони договору дійшли згоди про виконання виконавцем окремого доручення наступного змісту: здійснення представництва прав і законних інтересів клієнта, з метою врегулювання спірних правовідносин відносно задоволення Комісією з розгляду актів про порушення МФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» акта про порушення від 26.01.2024 № 00270 та подальшого нарахування клієнту необлікованих об`ємів природного газу, про що складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період 01.10.2023-26.01.2024 (дослідження та аналіз наявної у клієнта документації, надання клієнту консультацій щодо законодавства та судової практики у відповідній категорії спорів, роз`яснення ймовірних перспектив вирішення спору в судовому порядку; збір доказів, у т.ч. направлення адвокатських запитів; складання та подання до суду позовної заяви про визнання недійсним та скасування рішення Комісії з розгляду актів про порушення МФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» про задоволення акту про порушення від 26.01.2024 № 00270, визнання недійсним та скасування рішення МФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» про нарахування необлікованих об`ємів природного газу за період 01.10.2023 - 26.01.2024, оформленого актом-розрахунком необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості; підготування та подання суду документів по суті відповідної справи та процесуальних документів; представництво інтересів клієнта у судових засіданнях у відповідній справі).

97. Сторони узгодили фіксовану суму гонорару за виконання зазначеного доручення - 20 000,00 грн, які підлягають сплаті клієнтом на розрахунковий рахунок виконавця протягом 40 (сорока) банківських днів з моменту прийняття рішення у справі судом першої інстанції та підписання сторонами акта про надання правничої допомоги.

98. Також позивачем надано акт від 14.03.2025 про надання правничої допомоги, згідно з яким виконавець належним чином і у повному обсязі надав, а клієнт прийняв правничу допомогу у вигляді здійснення представництва прав і законних інтересів клієнта, з метою врегулювання спірних правовідносин відносно задоволення Комісією з розгляду актів про порушення МФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» акта про порушення від 26.01.2024 № 00270 та подальшого нарахування клієнту необлікованих об`ємів природного газу, про що складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період 01.10.2023-26.01.2024 (дослідження та аналіз наявної у клієнта документації, надання клієнту консультацій щодо законодавства та судової практики у відповідній категорії спорів, роз`яснення ймовірних перспектив вирішення спору в судовому порядку; збір доказів, у т.ч. направлення адвокатських запитів; складання та подання до суду позовної заяви про визнання недійсним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення МФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» про задоволення акта про порушення від 26.01.2024 № 00270, визнання недійсним та скасування рішення МФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» про нарахування необлікованих об`ємів природного газу за період 01.10.2023 - 26.01.2024, оформленого актом-розрахунком необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості; підготування та подання суду документів по суті відповідної справи та процесуальних документів; представництво інтересів клієнта у судових засіданнях у відповідній справі). Вартість наданих послуг (гонорар) складає 20 000,00 грн. Клієнт не має жодних претензій до якості наданих виконавцем послуг; після завершення розрахунків у повному обсязі виконавець не матиме жодних претензій до клієнта.

99. Судом встановлено, що відповідно до договору про надання правничої допомоги від 04.04.2024 № 3.04.24, додаткової угоди від 01.05.2024, розрахунку суми гонорару на правничу допомогу від 01.05.2024 та акта про надання правничої допомоги по договору від 04.04.2024 № 3.04.24 з урахуванням додаткової угоди від 01.05.2024 адвокатом надано клієнту послуги на загальну суму 20 000,00 грн.

100. Суд першої інстанції, з позицією якого погодився апеляційний господарський суд, дійшов висновку, що визначений позивачем розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за розгляд цієї справи у сумі 20 000,00 грн, відповідає критеріям пропорційності, розумності та справедливості, протилежного відповідачем не доведено.

101. За встановлених обставин та зазначених норм права, а також з урахуванням наданих позивачем доказів в обґрунтування судових витрат на правничу допомогу, Верховний Суд вважає обґрунтованим покладення судом першої інстанції на відповідача відшкодування позивачу 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

102. Посилання відповідача на постанови Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 927/26/18, від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22 відхиляються Верховним Судом, з огляду на те, що позивач у позовній заяві вказує, що він, у зв?язку з розглядом цієї справи очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн. Крім того, позивач зазначив, що докази на підтвердження розміру понесених позивачем судових витрат відповідно до положень ч. 8 ст. 129 ГПК України будуть надані суду не пізніше, ніж протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Тобто позивачем дотримано вимоги ч. 1 ст. 124 та ч. 8 ст. 129 ГПК України.

103. Наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена у п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, не отримала підтвердження. Інших підстав для касаційного оскарження судових рішень скаржник не визначив, тоді як касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

104. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

105. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

106. Згідно зі ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

107. За таких обставин, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій, касаційна скарга залишається без задоволення.

Розподіл судових витрат

108. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Миколаївської області від 13.03.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2025, ухвалену за результатами розгляду апеляційної скарги на зазначене рішення, додаткове рішення господарського суду Миколаївської області від 31.03.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2025, ухвалену за результатами розгляду апеляційної скарги на зазначене додаткове рішення, у справі № 915/1172/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

О. А. Кролевець