РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.12.2025Справа № 910/12480/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного підприємства «ЯН»

до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс»

про стягнення 4.163,44 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

06.10.2025 до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява Приватного підприємства «ЯН» до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» про стягнення 4.163,44 грн страхового відшкодування.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.08.2024 за участю транспортного засобу Hyundai Palisade державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить позивачу та транспортним засобом Infiniti Q50 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 настала страхова подія. Оскільки цивільна відповідальність Infiniti Q50 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 застрахована у відповідача згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № ЕР-217421104 позивач повідомив відповідача про страховий випадок. 27.11.2024 відповідач перерахував позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 24.989,65 грн. Однак, сервісним центром ТОВ «Богдан Авто» виконано ремонті роботи належного позивачу автомобіля на загальну суму 34.151,02 грн, що підтверджується актами виконаних робіт. У зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача з вимогою № 4 від 27.02.2025 про відшкодування решти суми у розмірі 9.161,37 грн, яка відповідачем 24.03.2025 задоволена частково в розмірі 4.997,93 грн. Позивач повторно звернувся до відповідача з претензією № 6 від 27.03.2025 про відшкодування решти коштів у сумі 4.163,44 грн, однак вимогу залишено без задоволення. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/12480/25 від 09.10.2025 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

13.10.2025 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 відкрито провадження у справі № 910/12480/25 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою суду встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 20.10.2025 було надіслано відповідачу в його електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», яка отримана останнім 22.10.2025 о 17:10 год., що підтверджується наявним у справі повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, а тому відповідач мав подати відзив на позов у строк до 07.11.2025 включно.

05.11.2025 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшов відзив, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на наступне. Власник пошкодженого транспортного засобу Hyundai Palisade, д.н.з. НОМЕР_1 звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування від 13.08.2024. Також, страхувальником подано повідомлення про ДТП до відповідача від 19.08.2025. Відповідно до пункту 34.2 статті 34 Закону ОСЦПВВНТЗ, представником Страхової компанії «ББС Іншуранс» оглянуто транспортний засіб Позивача, про що складено акт огляду транспортного засобу від 23.08.2025. За замовленням відповідача суб`єктом оціночної діяльності Цурпаленком Є.В. складений Звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 171112 від 27.08.2024, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданий власникові Hyundai Palisade держномер НОМЕР_3 , в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає 29.987,58 грн в т.ч ПДВ, а без ПДВ складає 24.989,65 грн. Враховуючи зазначений Звіт, відповідачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 24.989,65 грн та ПДВ у сумі 4.997,93 грн (загальна сума 29.987,58 грн). Оскільки, Звіт складений суб`єктом оціночної діяльності, який має відповідні свідоцтва, у відповідача немає підстав ставити його під сумнів. Разом з цим, у доданих до позовної заяви актах виконаних робіт від 18.10.2024 та від 21.02.2025 вказано одні й ті ж самі роботи двічі (бампер задній - зняття/встановлення, бампер задній розбирання/збирання), однак позивачем не зазначено необхідність їх виконання двічі, а відповідач не повинен сплачувати необґрунтовані витрати. Крім цього, в акті виконаних робіт від 18.10.2024 зазначено про витратні матеріали (матеріали фарбування) на суму 5.561,50 грн. Водночас, згідно зі звітом № 171112 від 27.08.2024 здійснено вирахування з вартості фарбування 1.079,60 грн без ПДВ, оскільки таке фарбування є недоведеним (ні в акті огляду, ні на фото огляду транспортного засобу позивача відсутні інші пошкодження на ремонтних деталях). Таким чином, не зрозуміло з актів, які саме деталі пофарбовано та пораховано суму за таке фарбування, більшу, ніж встановлено в Звіті відповідача. Відповідач вважає, що договірне зобов`язання, яке виникло у нього за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ № EP-217421104 припинилось виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Таким чином, для повного відшкодування шкоди, позивач має право звернутися до завдавача шкоди в порядку статті 1194 ЦК України. Вважає, що витрати позивача на правничу допомогу є неспівмірними, не доведеними та необґрунтованими, у зв`язку з чим просить зменшити їх розмір.

10.11.2025 від позивача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що з огляду на викновки Верховного Суду викладені у постанові від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18 звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 171112 від 27.08.2024 не є належним та допустимим доказом, який може встановити розмір страхового відшкодування. На підтвердження фактичних витрат понесених ПП «ЯН» на ремонт автомобіля Hyundai Palisade державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , останнє надало до позовної заяви акти виконаних робіт та платіжні інструкції про перерахування коштів за ремонт). Що стосується витрат на правничу допомогу, то слід зазначити, що всі докази стосовно понесених ПП «ЯН» витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката, будуть надані у порядку встановленому процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2024 о 15:00 год. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Infiniti Q50 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 та транспортного засобу Hyundai Palisade державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до абз. 3 п. 2.11 Правил дорожнього руху України у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («європротокол») відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами «д» - «є» пункту 2.10 цих Правил.

Згідно з ст. 33.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

На виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», МТСБУ встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ № 274/2011 від 11.08.2011 Інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (далі - Інструкція).

Згідно з рішенням Президії МТСБУ № 403/2017 від 13.07.2017 європротокол може заповнюватись у паперовому вигляді на спеціальному бланку або в електронній формі, з використанням системи «Електронний європротокол». Європротокол, оформлений з використанням зазначеної системи, є повним аналогом європротоколів, надісланих або пред`явлених страховику у паперовій формі.

Відповідно до пункту 1 Інструкції повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (далі - Повідомлення) - це письмове повідомлення встановленого МТСБУ зразка, яке надається страховику чи МТСБУ водієм транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з пунктом 2 Інструкції Повідомлення заповнюється та підписується водіями транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди. Повідомлення може оформлятися одним із водіїв транспортних засобів виключно у разі, якщо оформлення ДТП здійснювалося уповноваженими на те працівниками міліції.

Пунктом 4 Інструкції визначено, що Повідомлення заповнюється чітко, розбірливо, від руки кульковою ручкою, бажано друкованими літерами, при цьому обов`язково зазначаються всі відомості про кожного учасника ДТП. Вибір учасником колонки (жовта чи блакитна) не має значення.

Відповідно до пункту 5 Інструкції у разі настання ДТП за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти Повідомлення. У такому разі водії транспортних засобів після складення Повідомлення мають право залишити місце ДТП та звільняються від обов`язку інформувати працівників державних правоохоронних органів про її настання.

Порядок заповнення Повідомлення чітко регламентований пунктом 7 Інструкції.

Відповідно до пунктів 7.1., 7.9. та 7.11. Інструкції у європротоколі (електронному європротоколі) зазначаються, зокрема, фактична дата, час та місце настання ДТП, схема ДТП, видимі пошкодження кожного транспортного засобу, розташування транспортних засобів на момент настання ДТП, напрямок їх руху, дорожні знаки та розмітка, назва вулиць або доріг.

Як встановлено судом, спірна дорожньо-транспортна пригода оформлена водіями шляхом складання спрощеного повідомлення - електронним європротоколом, без виклику працівників Національної поліції України.

Так, у європротоколі від 14.08.2024 учасниками ДТП відмічено, що транспортний засіб Infiniti Q50 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (1-й учасник ДТП, водій ОСОБА_1 ) під час виїзду з місця стоянки здійснив зіткнення із задньою частиною транспортного засобу Hyundai Palisade державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (2-й учасник ДТП водій ОСОБА_2 ) під час стоянки/зупинки.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль марки Hyundai Palisade державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить Приватному підприємству «ЯН».

Автомобіль марки Infiniti Q50 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 застрахований у Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/217421104, із встановленим лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 160.000,00 грн, розмір франшизи не встановлено.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, завданої власнику транспортного засобу Hyundai Palisade державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

З матеріалів справи вбачається, що після огляду пошкодженого автомобіля Hyundai Palisade державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на замовлення відповідача суб`єктом оціночної діяльності ФОП Цурпаленко Є.В. складено звіт № 171112 від 27.08.2024 про оцінку вказаного транспортного засобу, відповідно до якого встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданий власникові Hyundai Palisade держномер НОМЕР_3 , в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає 29.987,58 грн в т.ч ПДВ, а без ПДВ складає 24.989,65 грн.

08.11.2024 відповідачем складено страховий акт та розрахунок страхового відшкодування, відповідно до яких виплаті підлягає 24.989,65 грн, тобто без ПДВ 4.997,93 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 27.11.2024 відповідачем здійснено позивачу виплату страхового відшкодування в сумі 24.989,65 грн.

Однак, згідно поданих позивачем, складених між позивачем та ТОВ «Богдан Авто», актів виконаних робіт № НКБН0006794 від 18.10.2024 вартість ремонтних робіт пошкодженого автомобіля склала 18.104,32 грн, а згідно акту виконаних робіт № НКБН0001014 від 21.02.2025 вартість ремонтних робіт пошкодженого автомобіля склала 16.046,70 грн, що загалом становить 34.151,02 грн в т.ч. ПДВ 5.691,84 грн.

Як вбачається з поданих позивачем платіжних інструкцій № 2033 від 21.10.2024 та № 431 від 25.02.2025 позивачем сплачено на користь ТОВ «Богдан Авто» вартість виконаних ремонтних робіт в загальному розмірі 34.151,02 грн.

Позивач звернувся до відповідача з претензією № 4 від 27.02.2025, в якій посилаючись на загальну вартість виконаних робіт, що становить 34.151,02 грн з ПДВ вимагав відшкодувати різницю вартості ремонту в сумі 9.161,37 грн (34.151,02 грн - 24.989,65 грн).

В подальшому відповідачем складено страховий акт та розрахунок страхового відшкодування, відповідно до яких виплаті підлягає 4.997,93 грн, та фактично його виплачено позивачу 24.03.2025.

Позивач звернувся до відповідача з претензією № 6 від 27.03.2025, в якій посилаючись на загальну вартість виконаних робіт, що становить 34.151,02 грн з ПДВ вимагав відшкодувати різницю вартості ремонту в сумі 4.163,44 грн (34.151,02 грн - 24.989,65 грн - 4.997,93 грн).

У відповідь відповідач листом № 1386-05 від 02.05.2025 повідомив про відсутність підстав для перегляду рішення з посиланням на те, що ним виплачено суму страхового відшкодування у розмірі встановленому звітом № 171112 від 27.08.2024.

Спір виник внаслідок того, що на думку позивача відповідач має доплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 4.163,44 грн (34.151,02 грн 29.987,58 грн).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Спеціальним законом, що регулює питання виплати страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та яким керується страховик цивільно-правової відповідальності є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

20.06.2024 набрав чинності новий Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 3720-IX, який введено в дію з 01.01.2025.

У ч. 6 розділу 6 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 3720-IX від 20.06.2024 зазначено, що дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону.

Таким чином, до правовідносин за полісом № ЕР/217421104 застосовуються норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004.

Так, статтею 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За приписами статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Частиною першою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала Infiniti Q50 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 не заперечена та не спростована відповідачем.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003, далі - Методика).

Відповідно до п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ визначається за наступною формулою:

Сврз=Ср+см+Сс х(1-Ез), де:

Сврз - вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів

Сс - вартість складників, що підлягають заміні під час ремонту.

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Згідно з п.п. 7.38, 7.39 Методики коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших легкових КТЗ тощо. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16, від 12.03.2018 у справі № 910/5001/17, у разі, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Отже, застосування коефіцієнту фізичного зносу при визначенні розміру страхового відшкодування, яке має сплатити відповідач на користь позивача є обов`язковим.

З поданого відповідачем звіту № 171112 від 27.08.2024 вбачається, що суб`єктом оціночної діяльності визначено, що коефіцієнт фізичного зносу складових пошкодженого транспортного засобу Hyundai Palisade держномер НОМЕР_3 складає 0.

Таким чином, в даному випадку при розрахунку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Hyundai Palisade держномер НОМЕР_3 коефіцієнт не застосовується.

Згідно абзацу другого пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника) сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

За змістом вказаної норми у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає податок на додану вартість, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком.

Таким чином, вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт по ремонту автомобіля платником ПДВ.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17, від 02.10.2018 у справі № 910/171/17 та від 05.04.2018 у справі № 910/3165/17.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем на підтвердження здійснення відновлювального ремонту та понесених ним збитків на суму 34.151,02 грн надано акти виконаних робіт, в яких вказано суму виконаних робіт із врахуванням ПДВ та платіжні інструкції про їх у вказаному обсязі.

Верховний Суд у постанові від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18 зазначив, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17.

Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір шкоди у спірних правовідносинах, який підлягає відшкодуванню позивачу відповідачем має визначатися виходячи із реальної вартості виконаних ремонтних робіт, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування підлягають задоволенню повністю в розмірі 4.163,44 грн (різниця між завданою шкодою 34.151,02 грн та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 29.987,58 грн).

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Приватного підприємства «ЯН» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» (04050, м. Київ, вул. Білоруська, 3; ) на користь Приватного підприємства «ЯН» (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 63-Д; ) 4.163 (чотири тисячі сто шістдесят три) грн 44 коп. страхового відшкодування, 2.422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова