УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

м. Київ

22.12.2025Справа № 910/15893/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Артеріум ЛТД»

Представники сторін: не викликались

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАЯВИ ТА ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

До Господарського суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі за текстом ОСОБА_1 , Заявник) із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд:

- зупинити дію рішень учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеріум ЛТД» від 12.12.2025, оформлених Рішенням Учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеріум ЛТД» від 12.12.2025;

- заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, здійснювати реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» щодо ТОВ «Артеріум ЛТД» (01032, місто Київ, вул. Саксаганського, будинок 139, ідентифікаційний код 35947033), а саме: вносити зміни до відомостей про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи на виконання рішення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеріум ЛТД» (ідентифікаційний код 35947033) від 12.12.2025, оформлених Рішенням Учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеріум ЛТД» від 12.12.2025.

Із поданої заяви про забезпечення позову вбачається, що ОСОБА_1 призначений з 21.06.2018 на посаду директора ТОВ «Артеріум ЛТД» за основним місцем роботи на підставі Рішення Учасника ТОВ «Артеріум ЛТД» від 18.06.2018 № 38.

21.06.2018 між ОСОБА_1 та ТОВ «Артеріум ЛТД» укладено контракт від 21.06.2015, пунктом 1.2 якого визначено, що згідно пункту 7.8. Статуту директор призначається Загальними Зборами Учасника на 3 роки з правом продовження повноважень на новий період за рішенням Загальних Зборів Учасника.

Судом встановлено, що згідно долученої до заяви додаткової угоди до Контракту від 16.06.2021 строк дії Контракту продовжено до 21.06.2024 включно у зв`язку із продовженням повноважень керівника на 3 роки згідно Рішення Учасника ТОВ «Артеріум ЛТД» від 16.06.2021 № 40.

Натомість додаткова угода до Контракту від 06.09.2024, на яку посилається ОСОБА_1 , згідно якої продовжено строк дії Контракту до 21.06.2027 та його повноважень включно згідно з Рішенням Учасника ТОВ «Артеріум ЛТД» від 06.09.202 № 41 Заявником до заяви не додано.

Крім того, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.12.2025 керівником ТОВ «Артеріум ЛТД» є ОСОБА_2 .

Так, у поданій заяві Заявник просить суд вчинити дії забезпечувального характеру щодо прийнятого 12.12.2025 єдиним учасником ТОВ «Артеріум ЛТД» (Приватна компанія з обмеженою у розмірі акцій відповідальністю «Франкоумб Венчерз Лімітед», зареєстрована за правом Англії та Уельсу, ідентифікаційний код 05300239) рішення з питання, що належать до компетенції загальних зборів учасників, а саме:

1. Припинити повноваження директора Товариства ОСОБА_1 (громадянина України ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та звільнити його з посади директора Товариства 12 грудня 2025 року.

2. Обрати на посаду директора Товариства ОСОБА_2 (громадянку України ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) та призначити її на посаду з 13 грудня 2025 року.

3. Доручити директору Товариства ОСОБА_2 провести державну реєстрацію відповідних змін до відомостей Товариства в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Заявник стверджує що пункт 1 вказаного рішення, який його безпосередньо стосується,

прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, Контракту та Статуту і порушує його права й інтереси, за захистом яких він має намір звернутись до суду із позовною заявою про визнання недійсним Рішення Учасника ТОВ «Артеріум ЛТД» від 12.12.2025, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Заявник вказує, що приймаючи Рішенням Учасника від 12.12.2025 про припинення повноважень та звільнення директора, загальні збори ТОВ «Артеріум ЛТД» не зазначили конкретної правової підстави для дострокового розірвання Контракту з Позивачем, а також не навели обставин, які б свідчили про наявність підстав, передбачених чинним законодавством, Статутом ТОВ «Артеріум ЛТД» чи умовами самого Контракту.

Відсутність у Рішенні Учасника від 12.12.2025 правових підстав звільнення Позивача свідчить про порушення встановленого порядку припинення трудових відносин, що на думку Заявника є самостійною підставою для визнання Рішення Учасника від 12.12.2025 недійсним.

Призначення нового директора на підставі оспорюваного рішення згідно переконань Заявника створює реальну загрозу істотного ускладнення та фактичної неможливості ефективного поновлення порушених прав Позивача у разі задоволення позовних вимог, оскільки новопризначений керівник, повноваження якого ґрунтуються виключно на спірному Рішенні від 12.12.2025, отримує можливість вчиняти дії від імені ТОВ «Артеріум ЛТД», у тому числі укладати правочини, приймати управлінські рішення, змінювати організаційну структуру та кадровий склад, що може призвести до настання незворотних правових та фактичних наслідків.

В силу викладеного, Заявник просить суд задовольнити подану заяву та вжити заходи забезпечення позову.

19.12.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення ТОВ «Артеріум ЛТД» щодо поданої заяви про забезпечення позову.

МОТИВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України) передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України закріплено вичерпний перелік заходів забезпечення позову.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 16.06.2011 № 5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є запобігання можливому порушенню в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому ґарантується виконання судових актів. Цим забезпечується можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Тобто, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулася з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 ГПК України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

У випадку звернення до суду з вимогами немайнового характеру не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Аналогічна правова позиції викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Як зазначене судом вище, Заявником, зокрема, обрано захід забезпечення позову у вигляді зупинення дії рішення Загальних Зборів ТОВ «Артеріум ЛТД», однак, такий захід забезпечення позову не передбачено частиною 1 статті 137 ГПК України.

Поряд з цим, пунктом 10 частини 1 статті 137 ГПК України передбачає, що позов забезпечується іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заявником не наведено посилань на інші закони чи міжнародні договори, якими би були передбачені заходи забезпечення позову, про вжиття яких заявник просить суд.

При цьому, не допускається вжиття заходу забезпечення позову, який відповідає змісту позовних вимог, предмету спору, є необхідним з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо предмету позову, однак який не передбачений ні процесуальним законом, ні іншими законами України або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.07.2022 у справі № 910/4445/21, та постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 25.08.2022 у справі № 916/493/22, від 30.09.2021 у справі № 910/7451/21.

Враховуючи вищевикладене вище, обраний Заявником спосіб забезпечення у вигляді зупинення дії рішення є неналежним.

Що стосується іншої частини заяви суд вказує, що відповідно до частини 10 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як «у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії».

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений зокрема Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Зазначена правова позиція Верховного Суду викладена в постановах від 09.11.2018 у справі № 915/508/18, від 12.03.2020 у справі №916/3479/19, від 07.09.2020 у справі № 904/1766/20, від 19.10.2020 у справі №916/30/20 від 16.12.2020 у справі № 915/2460/19.

Однак, суд не вбачає підстав для задоволення заяви в частині заборони внесення змін до відомостей про юридичну особу (ТОВ «Артеріум ЛТД»), які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань з огляду на наступне.

По перше, як встановлено судом вище, докази продовження дії Контракту окрім укладання додаткової угоди від 16.06.2021, згідно якої повноваження ОСОБА_1 продовжено до 21.06.2024 відсутні, що фактично унеможливлює суд встановити дійсність та законність посилань Заявник щодо існування у нього повноважень керівника ТОВ «Артеріум ЛТД» до 21.06.2027 на підставі додаткової угоди від 06.09.2024.

По друге, станом на дату розгляду заяви про забезпечення позову керівником ТОВ «Артеріум ЛТД» згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань вказано ОСОБА_2 , яку призначено на підставі рішення учасника вказаного товариства від 12.12.2025. Зазначене свідчить про те, що дії, які Заявник просить суд заборонити вчиняти -вже вчинено.

Неможливо забезпечити позов шляхом заборони вчинення реєстрації дій, які вже були вчинені (постанова Верховного Суду від 13.01.22 у справі № 918/531/22).

По третє, Заявником у поданій заяві не зазначено, яким саме чином невжиття заходів забезпечення, про які він просить суд, ускладнить чи то унеможливить відновлення його порушених прав в майбутньому, у випадку задоволення позову, визнання недійсним рішення від 12.12.2025 та вчинення дій щодо поновлення його на посаді керівника юридичної особи .

На думку суду, заявлені заходи забезпечення не є сумісними та адекватними із вимогами, з якими Заявник має намір звернутися до суду оскільки не є співмірними в силу того, що вжиття заходів забезпечення, про які просить Заявник, жодним чином не вплине на порядок відновлення його порушених трудових прав та інтересів, а натомість може призвести до зупинення господарської діяльності ТОВ «Артеріум ЛТД» та розцінено іншою стороною як втручання.

При цьому, судом враховано, що згідно підпункту ж) пункту 7.4 та 7.8 Статуту ТОВ «Артеріум ЛТД» призначення директора відноситься до компетенції загальних зборів учасників вказаного товариства, а сам по собі факт прийняття Загальними зборами ТОВ «Артеріум ЛТД» рішення від 12.12.2025, яке на переконання Заявника стосується його прав та інтересів і є незаконним, не може автоматично свідчити про наявність безумовних підстав його незаконності та вжиття судом заходів забезпечення позову у обраний Заявником спосіб, при тому, що підстави забезпечення позову, передбачені статтями 136, 137 ГПК України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити їх наявність, та визначити, яким чином невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, на захист яких подається позов.

У заяві, що наразі розглядається, такі ризики не доведені Заявником та відповідно не можуть бути встановлені судом.

Відповідно до частини 6 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ ЗАЯВИ

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що подана Заявником заява про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню з підстав необґрунтованості та недоведеності суду необхідності вжиття останніх, які в свою чергу на переконання суду є такими, що не передбаченні чинним законодавством, не є адекватними та співмірними.

Керуючись статтями 136-139, 140, 234 та 235 ГПК України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову відмовити.

Ухвала набрала законної сили 22.12.2025 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Дата підписання повного тексту ухвали: 22.12.2025

Суддя Антон ПУКАС