ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. ЧернівціСправа № 926/3066/25

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ярошенко В.П., за участю секретаря судового засідання Глевчук В.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом:

Чернівецької міської ради (58002, м. Чернівці, площа Центральна, 1, )

до Житлово-будівельного кооперативу "Віф-Буд" (58029, м. Чернівці, вул. Марка Черемшини, 39, )

про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі 738668,00 грн

Представники сторін:

від позивача Смотр Д.М. (в залі суду);

від відповідача не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позицій сторін по суті позовних вимог.

Чернівецька міська рада (58002, м. Чернівці, площа Центральна, 1, ) звернулась до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Віф-Буд" (58029, м. Чернівці, вул. Марка Черемшини, 39, ) про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі 738668,00 грн.

Позов мотивується тим, що Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради 12.01.2016 року видані містобудівні умови і обмеження №1171/16 на об?єкт будівництва "Будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського обслуговування та паркінгом, за адресою м. Чернівці, вул. Марка Черемшини, 39".

Згідно з інформацією, яка розміщена на вебсайті "Портал єдиної державної електронної системи у сфері будівництва" встановлено, що Відповідачу дозвільним документом №ЧВ40 від 01.03.2019 року було видано дозвіл на виконання будівельних робіт на об?єкт будівництва "будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського обслуговування та паркінгом м. Чернівці, вул. Марка Черемшини, 39".

Акт готовності об?єкта до експлуатації створений в єдиній державній електронній системі у сфері будівництва 12.10.2021 року №AC01:8306-6474-1113-1842; клас наслідків - СС2.

Будівельні роботи виконані у строк: розпочато у квітні 2016 року та завершено у липні 2021 року.

Протягом всього часу, з моменту початку здійснення будівництва, договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Чернівці між Чернівецькою міською радою і Замовником по даному об?єкту будівництва не укладався.

Відповідно до інформації Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради заява від Замовника щодо визначення розміру пайової участі по об?єкту будівництва до Чернівецької міської ради не надходила.

Згідно з даними сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об?єктів від 28.10.2021 №ЧВ44, загальна площа житлових приміщень об?єкта будівництва становить 1 596,9 квадратних метрів.

На дату прийняття об?єкта в експлуатацію 28.10.2021 діяли показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, розраховані на 1 липня 2021 року затверджені наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 10.09.2021 №230.

Зокрема, вартість одного квадратного метра загальної площі квартир будинку на території Чернівецької області становить 13 450,00 гривень.

Згідно розрахунку суми безпідставно збережених коштів пайової участі, нарахування інфляційного збільшення та нарахування 3% річних загальна сума заборгованості складає 738688,00 грн, що і стало підставою для звернення з даним позовом.

ІІ. Рух справи у суді.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2025, справу розподілено судді Ярошенко В. П.

Ухвалою суду від 19.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Перше підготовче засідання по справі призначено на 30.09.2025.

В судовому засіданні 30.09.2025 постановлено протокольну ухвалу, якою відкладено підготовче засідання на 24.10.2025.

В судовому засіданні 24.10.2025 постановлено протокольну ухвалу, якою відкладено підготовче засідання на 19.11.2025.

В судовому засіданні 19.11.2025 постановлено протокольну ухвалу, якою закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 19.12.2025.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

У судове засідання 19.12.2025 відповідач не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи без участі відповідача, оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи у відповідності до ч.9 ст.165 ГПК України здійснений за наявними матеріалами справи.

Судом проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

III. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради 12.01.2016 року видані містобудівні умови і обмеження №1171/16 на об`єкт будівництва "Будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського обслуговування та паркінгом, за адресою м. Чернівці, вул. Марка Черемшини, 39".

В Управлінні Держархбудінспекції у Чернівецькій області 07 квітня 2016 року №ЧВ13 зареєстрована декларація про початок виконання будівельних робіт, а саме будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського обслуговування та паркінгом по вул. М.Черемшини, 39, м. Чернівці, Чернівецька область, 58029, вид будівництва - нове будівництво; код об`єкта: 1122,1; категорія складності III.

Повідомленням про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання підготовчих/будівельних робіт від 14.09.2018 №ЧВ 65, відповідно до пункту 4 розділу II "прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 17 січня 2017 №1817-УІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності" повідомили про зміну даних у декларації про початок виконання підготовчих/будівельних робіт, зареєстровані 07.04.2016 №ЧВ13, а саме: проведено коригування проєктної документації.

У інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради зареєстровано 29.10.2018 №ЧВ 6 повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання підготовчих/будівельних робіт, в якому зазначається про передачу права на будівництво іншому замовнику, а саме відповідачу.

Згідно з інформацією, яка розміщена на вебсайті "Портал єдиної державної електронної системи у сфері будівництва" встановлено, що Відповідачу дозвільним документом №ЧВ 40 від 01.03.2019 року було видано дозвіл на виконання будівельних робіт на об`єкт будівництва "будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського обслуговування та паркінгом м. Чернівці, вул. Марка Черемшини, 39".

Акт готовності об`єкта до експлуатації створений в єдиній державній електронній системі у сфері будівництва 12.10.2021 року №АС01:8306-6474- 1113-1842; клас наслідків (відповідальності) - СС2.

Будівельні роботи виконані у строк: розпочато у квітні 2016 року та завершено у липні 2021 року, (пункт 5 акту)

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради 28.10.2021 року видано сертифікат №ЧВ 44, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта (черги, окремого пускового комплексу) проєктній документації та підтверджує його готовність до експлуатації, а саме: III пусковий комплекс - Блок 3, проєктній документації та підтверджено його готовність до експлуатації.

Основні показники об`єкта: Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського обслуговування та паркінгом.

У вказаному акті Відповідач в графі "Пайова участь" зазначив, як підставу звільнення від сплати пайової участі - пункт 13 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 №132-ІХ.

Протягом всього часу, з моменту початку здійснення будівництва, договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Чернівці між Чернівецькою міською радою і Замовником по даному Об`єкту будівництва не укладався.

Відповідно до інформації Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради заява від Замовника щодо визначення розміру пайової участі по Об`єкту будівництва до Чернівецької міської ради не надходила.

Згідно з даними сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів від 28.10.2021 №ЧВ 44, загальна площа житлових приміщень об`єкта будівництва становить 1 596,9 квадратних метрів.

На дату прийняття об`єкта в експлуатацію 28.10.2021 (дата видачі сертифіката №ЧВ 44) діяли показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, розраховані на 1 липня 2021 року затверджені наказом Міністерства розвитку громад та територій України від №230.

Зокрема, вартість одного квадратного метра загальної площі квартир будинку (з урахуванням податку на додану вартість) на території Чернівецької області становить 13 450,00 гривень.

Згідно розрахунку суми безпідставно збережених коштів пайової участі, нарахування інфляційного збільшення та нарахування 3% річних (додається) загальна сума до сплати складає 738 688,00 грн (сімсот тридцять вісім тисяч шістсот вісімдесят вісім гривень 00 коп.)

На адресу відповідача надсилався лист від 06.06.2025 №24/01-08/3-07/872 про необхідність сплати заборгованості до 25.06.2025 року, однак станом на день подачі позовної заяви кошти не сплачені, у зв`язку з чим позивач звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою щодо його виконання.

IV. Позиція суду по суті спору.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон № 3038-УІ).

За статтею 1 вказаного Закону замовником будівництва визначається фізична або юридична особа, яка має намір забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Частиною першою статті 2 цього Закону вказано, що плануванням і забудовою територій є діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, розроблення містобудівної та проєктної документації, будівництво об`єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури.

До 01.01.2020 відносини щодо участі замовника будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту врегульовувалися приписами статті 40 вказаного Закону.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону №3038-VI замовник будівництва, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 3038-VI полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в

експлуатацію (частини п`ята та дев`ята статті 40 Закону № 3038-VІ, чинної на

момент виникнення спірних правовідносин).

Зі змісту статті 40 Закону № 3038-VІ випливає, що у наведених у цьому

Законі випадках перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктуринаселеногопунктуєобов`язком,анеправомзабудовника,якийвинєнапідставіположень закону, а положення договору лише визначають суму, що належить до перерахування. Тому укладення в таких випадках договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який опосередковує відповідний платіж, було обов`язковим на підставі закону.

Аналогічні за змістом висновки були викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі №911/594/18, від 22.08.2018 у справі №339/388/16-ц, від 22.09.2021 у справі №904/2258/20.

За змістом зазначених норм, відсутність укладеного договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту не усуває зобов`язання забудовника сплатити визначені суми, таке зобов`язання повинне бути виконане до прийняття новозбудованого об`єкта в експлуатацію і спір у правовідносинах щодо сплати таких сум може виникнути лише щодо їх розміру.

Разом з тим, 01.01.2020 набули чинності норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 №132-ІХ (далі - Закон № 132-ІХ), якими статтю 40 Закону №3038-VІ виключено.

Згідно з пунктом 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-ІХ договори про сплату пайової участі, укладені до 01.01.2020, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

За змістом Закону № 132-ІХ та прикінцевих і перехідних положень до нього, з 01.01.2020 у замовників будівництва відсутній обов`язок укладати з органом місцевого самоврядування відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Дійсними та такими, що продовжують свою дію до моменту їх виконання, є лише договори про пайову участь, укладені до 01.01.2020.

Відповідно до статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Зовнішнім виразом зміни правового регулювання суспільних відносин є процес втрати чинності одними нормами та/або набуття чинності іншими.

Так, при набранні чинності новою нормою права передбачається розповсюдження дії цієї норми на майбутні права і обов`язки, а також на правові наслідки, які хоча й випливають із юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми права, проте настають після набрання чинності новою нормою права.

Водночас зміна правових норм і врегульованих ними суспільних відносин не завжди збігаються. У певних випадках після скасування нормативного акту має місце його застосування компетентними органами до тих відносин, які виникли до втрати ним чинності та продовжують існувати у подальшому. Такі правовідносини є триваючими. При цьому триваючі правовідносини повинні виникнути під час дії норми права, що їх регулює, та існувати після втрати нею чинності.

Стаття 40 Закону № 3038-VІ визначала зобов`язання замовника будівництва, який має намір забудови земельної ділянки, шляхом перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту, де здійснюється будівництво, у строк до прийняття об`єкта в експлуатацію. Прийняття об`єкта в експлуатацію є строком, з якого вважається, що забудовник порушує зазначені зобов`язання.

Одночасно з прийняттям об`єкта в експлуатацію у відповідності із частиною другою статті 331 Цивільного кодексу України забудовник стає власником забудованого об`єкта, а відтак і правовідносини забудови земельної ділянки припиняються.

Аналізуючи правову природу цих правовідносин, можна зробити висновок, що з моменту завершення будівництва та прийняття новозбудованого об`єкта в експлуатацію правовідносини забудови припиняються, а тому не можна вважати, що на них поширюються положення статті 40 Закону № 3038-УІ після втрати нею чинності.

Крім того, пунктом 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-ІХ визначено, що ця норма права застосовується лише до договорів, які підписані до 1 січня 2020 року. Саме у цьому випадку правовідносини з оплати участі в інфраструктурі населеного пункту є триваючими та до них можуть застосовуватись положення норми права, що втратила чинність. Якщо ж договори під час дії цієї норми укладено не було, то немає підстав вважати, що такі правовідносини виникли та тривають.

Наведені вище правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19.

Відповідно до Закону № 132-ІХ статтю 40 Закону № 3038-VІ виключено з 1 січня 2020 року.

Таким чином, починаючи з 01.01.2020 передбачений до цього статтею 40 Закону № 3038-VІ обов`язок замовників забудови земельної ділянки у населеному пункті щодо необхідності укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту перестав існувати.

Разом з тим, законодавцем під час внесення змін до Закону № 3038-УІ (шляхом виключення статті 40 вказаного Закону на підставі Закону № 132-ІХ) чітко встановлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) (абзац другий пункт 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-ІХ у такому розмірі та порядку:

1) розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом):

- для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта;

- для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування;

2) замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва;

3) пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію;

4) кошти, отримані як пайова участь, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту;

5) інформація щодо сплати пайової участі зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації.

Передбачений прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 132- IX порядок пайової участі замовника будівництва було впроваджено законодавцем для:

- об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2020 не були укладені;

- об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році.

Тож, у вказаних двох випадках, враховуючи вимоги підпунктів 3, 4 абзацу другого пункту 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132- IX, замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, а також сплатити пайову участь грошовими коштами до прийняття цього об`єкта в експлуатацію.

Системний аналіз зазначених норм та обставин дає підстави для висновку, що обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає:

- для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01.01.2020; -для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва.

Отже, для об`єктів, будівництво яких розпочато раніше (однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію і якщо договори про сплату пайової участі до 01.01.2020 не були укладені) або будівництво яких розпочате у 2020 році, абзацом 2 пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-ІХ визначено обов`язок (за винятком передбачених підпунктом 2 цього абзацу випадків) щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету пайової участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) до прийняття такого об`єкта в експлуатацію.

При цьому, обов`язок сплатити пайову участь, у разі його невиконання замовником будівництва у 2020 році, зберігається до прийняття об`єкта в експлуатацію, навіть у наступних після 2020 року.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від20.07.2022 у справі № 910/9548/21, від 13.12.2022 у справі № 910/21307/21, від 16.10.2023 у справі №140/5484/21 від 20.02.2024 у справі № 910/20216/21, від 23.05.2024 у справі №915/149/23.

Такі висновки Верховного Суду відповідають загальним принципам рівності та справедливості, є націленими на те, щоб замовник будівництва, який розпочав його до 01.01.2020 та в 2020 році та добросовісно виконав встановлений законом (статтею 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності") обов`язок щодо пайової участі, був у однакових ринкових умовах із забудовником, який аналогічно розпочав будівництво у попередні роки до 01.01.2020, але до цієї дати такого обов`язку не виконав, можливо навіть свідомо затягуючи процес здачі об`єкта будівництва в експлуатацію до 01.01.2020 з метою уникнення сплати пайової участі.

Водночас, у вказаних постановах Верховний Суд також зауважив, що у випадку, якщо замовниками вищевказаних об`єктів будівництва не буде дотримано передбаченого прикінцевими та перехідними положеннями Закону №132-ІХ обов`язку щодо перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (пайової участі) саме до дати прийняття таких об`єктів в експлуатацію, то, враховуючи викладені у постанові від 14.12.2021 зі справи № 643/21744/19 висновки Великої Палати Верховного Суду, належним та ефективним способом захисту буде звернення в подальшому органів місцевого самоврядування з позовом до замовників будівництва про стягнення безпідставно збережених грошових коштів пайової участі на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 910/9548/21, 13.12.2022 у справі № 910/21307/21, від 07.09.2023 у справі № 916/2709/22 , від 20.02.2024 у справі № 910/20216/21.

Частиною третьою статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У відповідності до частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За матеріалами даної позовної заяви відповідач подав декларацію про початок будівельних робіт 07.04.2016 за №ЧВ13, а 28.10.2021 зареєстрував сертифікат №ЧВ 44 який засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта (черги, окремого пускового комплексу) проєктній документації та підтверджує його готовність до експлуатації, а саме будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського обслуговування та паркінгом м. Чернівці, вул. М. Черемшини, 39 (III пусковий комплекс - Блок 3).

Таким чином, будівництво об`єкту розпочате до 2020 року, абзацом другим пункту 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-ІХ визначено обов`язок (за винятком передбачених підпунктом 2 цього абзацу випадків) щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету пайової участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) до прийняття такого об`єкта в експлуатацію.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.12.2022 у справі № 910/21307/21 в подібних правовідносинах.

Щодо розрахунку розміру безпідставно збережених коштів пайової участі.

Відповідно до підпункту 1 частини другої розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-ІХ розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом):

- для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта; -для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Рішенням Чернівецької міської ради від 24.12.2015 за № 54 затверджено Положення про порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Чернівців (далі - Положення).

Відповідно до пункту 2.1 Положення розмір пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста з урахуванням не заборонених законом інших відрахувань, встановлених міською радою становить: -10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта містобудування - для нежитлових будівель та /або споруд; -4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків.

Отже, відсоток встановлений органом місцевого самоврядування є більшим, ніж встановлено Законом, а тому в даному випадку необхідно застосовувати розміри встановлені Законом.

Враховуючи наведене та зважаючи на норми абзацу 2 пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-ІХ розмір пайової участі, який на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України підлягає стягненню із відповідача до бюджету на користь позивача, складає 429 566,10 грн. (1 596,90 кв.м х 13 450,00 грн = 21 478 305,00 грн х 2% = 429 566,10 грн.).

Згідно з частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори та інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, дія статті 625 Цивільного кодексу України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Тому, у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3% річних та інфляційні нарахування від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 910/22034/15, від 01.10.2014 у справі № 6- 113 цс 14 тау постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17, від 16.05.2018 у справі № 14-1 бцс 18, а також у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 908/2552/17.

Відтак, наявні законні підстави для стягнення з Відповідача на користь Позивача згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат та трьох відсотків річних, нарахованих на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 2 Інформаційного листа ВГСУ від 17.07.2012 №01- 06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці.

Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

З урахуванням зазначеного, загальний розмір безпідставно збережених грошових коштів складає 738 668,00 грн (429 566,10 (сума боргу) + 259 954,83 грн (інфляційне збільшення) + 49 147,07 грн (3% річних).

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

V. Розподіл судових витрат.

Судовими витратами у справі є витрати позивача на сплату судового збору у сумі 11 080,02 грн, сплачені за платіжною інструкцією № 1205 від 09.09.2025, які згідно з приписами статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 129, 232-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Віф-Буд" (58029, м. Чернівці, вул. Марка Черемшини, 39, ) на користь Чернівецької міської ради (58002, м. Чернівці, площа Центральна, 1, , на р/р НОМЕР_1 ) безпідставно збережені кошти пайової участі в сумі 738 668,00 грн, з яких: 429 566,10 грн основна сума заборгованості, 259 954,83 грн інфляційне збільшення та 49 147,07 грн 3% річних.

3. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Віф-Буд" (58029, м. Чернівці, вул. Марка Черемшини, 39, ) на користь Чернівецької міської ради (58002, м. Чернівці, площа Центральна, 1, , на р/р НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в сумі 11 080,02 грн.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення 29.12.2025.

Суддя Вікторія ЯРОШЕНКО

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.