ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви без розгляду

"25" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4763/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

розглянувши заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області (вх. № 40728/25 від 19.12.2025) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду по справі № 916/4763/25

за позовом: Бериславської районної державної адміністрації (площа Перемоги, № 2, м. Берислав, Херсонська обл., 74300, )

до відповідача: Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області (вул. Перекопська, № 17, м. Херсон, 73000, )

про скасування рішення державного реєстратора, скасування запису та припинення права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2025 Бериславська районна державна адміністрація звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області, в якій просить суд:

- скасувати рішення державного реєстратора Високопільського районного управління юстиції Херсонської області Величко Ю.Ю. від 27.01.2015, індексний номер рішення: 18868213, номер відомостей про речове право: 8502244 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,8034 га, кадастровий номер :04:001:0198, розташовану за адресою: Херсонська об., Високопільський р-н, смт. Високопілля, вул. Гагаріна, 67 за Управлінням Держпродспоживслужби в Херсонській області;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,8034 га, кадастровий номер :04:001:0198, розташовану за адресою: Херсонська об., Високопільський р-н, смт. Високопілля, вул. Гагаріна, 67 за Управлінням Держпродспоживслужби в Херсонській області, внесений на підставі рішення державного реєстратора Високопільського районного управління юстиції Херсонської області Величко Ю.Ю. від 27.01.2015, індексний номер рішення: 18868213, номер відомостей про речове право: 8502244;

- припинити зареєстроване за Управлінням Держпродспоживслужби в Херсонській області право власності на земельну ділянку площею 0,8034 га, кадастровий номер :04:001:0198, розташовану за адресою: Херсонська об., Високопільський р-н, смт. Високопілля, вул. Гагаріна, 67, шляхом скасування державної реєстрації цього речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

12.12.2025 ухвалою Господарського суду Одеської області прийнято позовну заяву (вх.№4902/25 від 27.11.2025) до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4763/25. Справу № 916/4763/25 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на "25" грудня 2025 року о 10:20 год.

19.12.2025 від Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області до суду, сформована в системі «Електронний суд» 18.12.2025, надійшла заява (вх. № 40728/25), відповідно до якої відповідач просить суд проводити судові засідання по справі № 916/4763/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 197 ГПК України учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи, його представник подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 ГПК України учасник справи, його представник бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У разі відсутності в учасника справи, його представника засобів електронної ідентифікації, передбачених абзацом першим цієї частини, ідентифікація такої особи здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

При цьому, суд наголошує, що судовий захист прав суб`єктів господарювання передбачає їх звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання прав зазначених суб`єктів, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються. Втім, таке звернення до суду обумовлене дотриманням вимог процесуального закону, що надає можливість доступу особи до правосуддя та отримання нею судового захисту, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (заява № 24402/02), від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» (заява № 49069/11), право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти.

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду.

З урахуванням наведеного, суд зауважує, що відповідно до змісту ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

Із перевірених судом даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що керівником Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області є Шевченко Сергій Анатолійович.

З наданих суду матеріалів вбачається, що подану заяву від 18.12.2025 підписав Гончаренко Костянтин Юрійович. На підтвердження наявності повноважень на представництво інтересів Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області Гончаренком К.Ю. до заяви надано довіреність у порядку передоручення від 19.08.2025.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника (частина 1, 2 статті 56 Господарського процесуального кодексу України).

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 56 ГПК України).

Як встановлено ч. 5 ст. 12 ГПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або у визначених законом випадках іншою особою. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Частиною 1 та 2 ст. 61 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Приписами ст. 237 ЦК України визначається поняття та підстави представництва, відповідно до ч.ч 1, 3 якої представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представник від імені особи, яку він представляє, здійснює тільки певні юридичні дії внаслідок повноваження. Наявність у представника повноважень є обов`язковою умовою будь - якого представництва.

Таким чином за змістом наведених норм до суду може звернутись особа, яка діє через керівника, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи) або адвокат.

За вимогами пункту 3 статті 131-2 Конституції України, яка набрала чинності з 30.09.2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Підпунктом 11 пункту 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Зважаючи на те, що предметом позову є вимоги про скасування рішення державного реєстратора, скасування запису та припинення права власності на земельну ділянку, даний спір в силу п.6 ч.4 ст.247 ГПК України не може бути віднесений до малозначних, тому у даній справі відповідач має право брати участь у порядку самопредставництва юридичної особи, або через представника, яким у даному випадку може бути виключно адвокат.

В свою чергу, в порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України. Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 08.06.2022 у справі №303/4297/20 вказано, що з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

У вказаній ухвалі Велика Палата Верховного Суду також вказала, що зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Крім того, суд зазначає, що законодавець не пов`язує момент набуття повноважень посадової особи із внесенням інформації до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та не передбачає прямого обов`язку внесення відомостей про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, а тому відсутність таких даних не позбавляє особу його повноважень за посадою на підставі наказу. У цьому випадку основним є реалізація повноважень саме за фактом перебування особи на посаді, а не за фактом внесення відомостей про цю особу як про підписанта до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 19.02.2024 у справі №758/10170/20.

Тобто, процесуальні закони визначили, що представники сторін, третіх осіб, а також осіб, які за законом мають право звертатися до суду в інтересах інших, можуть діяти у судовому процесі або за правилами самопредставництва, або як власне представники. Останніми можуть бути: адвокати, законні представники, а у випадках, визначених у процесуальних законах, зокрема у малозначних справах, справах незначної складності, - інші особи (стаття 58 ГПК України).

Отже, діяти від імені юридичної особи у господарських судах можуть: представники - адвокати або в порядку самопредставництва - керівник чи інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), повноваження якої на самопредставництво мають підтверджуватись документами, з яких вбачається належність такої особи до керівника або суб`єкта, якому надано право на самопредставництво положеннями закону, або статутом, положенням, трудовим договором (контрактом).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності). Зокрема такий висновок наведений у постановах Верховного Суду від 22.04.2020 у справі № 911/933/19, від 28.04.2020 у справі № 910/10553/18, від 09.06.2020 у справі № 904/92/20, від 17.09.2020 у справі № 910/3850/19, від 08.12.2020 у справі № 905/2488/15.

У свою чергу, підписання та подання відповідної заяви є процесуальною формою реалізації повноважень з представництва.

Так, на підтвердження своїх повноважень Гончаренко К.Ю., як представник відповідача, додав до заяви довіреність від 19.08.2025, сформовану в системі «Електронний суд» та складену у довільній формі від імені Шевченка С.А., який діє на підставі витягу з ЄДР від 19.08.2025 та уповноважує Гончаренка К.Ю. представляти інтереси управління в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні о справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, а також пред`являти виконавчі документи, видані у формі електронного документа, на примусове виконання до органів державної виконавчої служби (приватних виконавців).

При цьому, з наданих представником відповідача Гончаренком К.Ю. документів не вбачається що Гончаренко К.Ю. має право діяти від імені відповідача саме у порядку самопредставництва, у тому числі підписувати заяви, оскільки долучена довіреність не підтверджує право Гончаренко К.Ю. здійснювати представництво (самопредставництво) позивача в судах відповідно до частини третьої статті 56 ГПК України.

Також суд зазначає що заява не містить доказів наявності трудових відносин Гончаренка К.Ю. на представництво інтересів відовідача. Тобто, заява не містить доказів на підтвердження того, що Гончаренко К.Ю. є посадовою особою вказаної юридичної особи і уповноважена діяти в її інтересах через інститут самопредставництва.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні відомості, що представник , є адвокатом, або має право здійснювати представництво (самопредставницво) інтересів відповідача у відповідності до вимог законодавства та Господарського процесуального кодексу України в межах розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем в порушення вимог Господарського процесуального кодексу України, не надано до суду належних та допустимих доказів щодо повноважень його представника Гончаренка Костянтина Юрійовича.

Будь-яких інших відомостей, щодо осіб, які мають право здійснювати представництво юридичної особи, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не вбачається.

Зазначене в свою чергу свідчить про недоведеність заявником належними та допустимими доказами факту наявності у Гончаренка К.Ю. повноважень на представництво інтересів Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області та відповідно і підписання заяви від імені названої юридичної особи.

Підсумовуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що дану заяву від імені відповідача підписано особою, яка не має права її підписувати.

В ч. 4 ст. 170 ГПК України передбачено, що суд встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Суд розглянувши подану заяву встановив, що вона подана без додержання вимог ст. 197 та ч. 2 ст. 170 ГПК України, а тому на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись ст.ст. 42, 170, 197, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області (вх. № 40728/25 від 19.12.2025) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду по справі № 916/4763/25 повернути без розгляду.

Ухвала набрала законної сили 25.12.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.В. Цісельський