ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 рокуСправа № 912/2452/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом: Керівника Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області (пров. Степана Бандери, 7, м. Новоукраїнка, Кіровоградська області, 27100) в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (вул. Героїв АТО, буд. 92, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська області, 50103)

до відповідача: Маловисківської міської ради (вул. Спортивна, будинок 6, м. Мала Виска, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 26200)

про скасування державної реєстрації земельної ділянки,

секретар судового засідання - Коваленко Т.А.;

представники сторін:

від прокуратури - Мороз В.С.- прокурор, посвідчення №075368 від 01.03.25;

від позивача - участі не брав;

від відповідача - участі не брав.

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Керівника Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Маловисківської міської ради про скасування державної реєстрації земельної ділянки, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог Новоукраїнська окружна прокуратура Кіровоградської області зазначає, що внесення до Державного земельного кадастру відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0356 з віднесенням її до категорії земель сільськогосподарського призначення не відповідає вимогам чинного законодавства та відновлення становища, яке існувало до порушення - до державної реєстрації спірної земельної ділянки, тобто відсутність накладання на землі природно-заповідного фонду земельної ділянки сільськогосподарського призначення стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою від 23.09.2025 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 16.10.2025.

25.09.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

02.10.2025 від Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області надійшла відповідь на відзив.

08.10.2025 Маловисківською міською радою подано заяви про застосування строків позовної давності.

15.10.2025 від прокуратури надійшло заперечення.

15.10.2025 Маловисківською міською радою подано заперечення на клопотання прокурора.

Ухвалою від 16.10.2025 господарський суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 20.11.2025.

22.10.2025 прокуратурою подано пояснення.

20.11.2025 оголошено перерву у судовому засіданні до 02.12.2025.

У судовому засіданні 02.12.2025 судом задоволено усне клопотання відповідача пропоновлення строку для подачі доказів.

08.12.2025 Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) подано заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без участі представника у судових засіданнях.

09.12.2025 Маловисківською міською радою подано заяву про проведення судового засідання за відсутності представника.

09.12.2025 оголошено перерву в судовому засіданні до 18.12.2025.

18.12.2025 оголошено перерву у судовому засіданні до 19.12.2025.

У судовому засіданні 19.12.2025 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника прокуратури, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив таке.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, ст. 2 Закону України "Про прокуратуру" на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч. З, 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Таким чином, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" пов`язує обов`язок прокурора реалізувати представницькі повноваження в інтересах держави, у тому числі шляхом пред`явлення позовної заяви, лише з наявністю, на його думку, факту порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування; земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави (ст. 16 Конституції України).

Як зазначає прокурор, необхідність пред`явлення цього позову зумовлена потребою в забезпеченні на загальнодержавному рівні екологічної безпеки та охорони землі як національного багатства, зокрема спірної земельної ділянки природно-заповідного фонду, порушення ґрунтового покриву (розорювання, дискування) якої заборонено законом.

Даний позов спрямований на збереження екосистеми України, захисту довкілля і реалізації екологічних прав громадян, а також контролю за використанням і розпорядженням майна відповідно до загальних інтересів, які полягають у тому, щоб таке використання та розпорядження відбувалося згідно з вимогами законодавства.

Позитивні зобов`язання держави у сфері охорони навколишнього природного середовища закріплені у ст. 50 Конституції України, ст. 10, 11 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Законі України "Про Основні засади (стратегію) державної екологічної політики України на період до 2030 року" та інших нормативно-правових актах. Незважаючи на те, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод безпосередньо не закріплює право на безпечне довкілля, питання його захисту та вплив екологічних факторів на людину дедалі частіше стають предметом розгляду Європейським судом з прав людини, у тому числі й у справах проти України.

Держава з метою захисту екосистеми України та дотримання екологічних прав громадян зобов`язана забезпечити належну охорону земель природно-заповідного фонду, у тому числі і спірної земельної ділянки, яка входить у межі ландшафтного заказника місцевого значення "Краснопільська балка". Виконання таких зобов`язань якнайкраще відповідає громадським інтересам, оскільки це сприятиме не лише збереженню унікального об`єкта екосистеми і стабільності навколишнього природного середовища, а й дасть населенню доступ до унікального природного комплексу.

Відповідно до ст. 66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (ст. 35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 01.06.2021 № 254, Державна екологічна інспекція Придніпровського округу є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.

Повноваження Інспекції поширюються на територію Дніпропетровської та Кіровоградської областей.

Інспекція (п. 2 р. 2 Положення):

- здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону земель та надр, зокрема, щодо використання та охорони надр; про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, зокрема, щодо наявності та додержання умов дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин, права державної власності на води;

- пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами (п. 9 р. 2 Положення).

Датою початку здійснення відповідних повноважень і виконання відповідних функцій державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) є 23 грудня 2020 року.

За таких обставин, Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) є органом, уповноваженим державною здійснювати повноваження щодо захисту порушених інтересів держави у зазначеній сфері правовідносин.

У постанові Верховного Суду України від 26.02.2019 у справі № 905/803/18 вказано, що "нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

В постанові Великої Палати Верховного суду від 15.10.2019 №903/129/18 зазначено, що сам факт незвернення до суду уповноваженого суб`єкта з позовом свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження щодо повернення земельної ділянки, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Новоукраїнською окружною прокуратурою повідомлено Державну екологічну інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про наявність порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, однак останньою у передбаченому законом порядку належних, своєчасних та ефективних заходів на захист та відновлення порушених інтересів держави самостійно не вжито (а.с. 48-51).

Вказане свідчить про нездійснення Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) повноважень по захисту державних інтересів, що відповідно до ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для вжиття прокурором заходів представницького характеру шляхом пред`явлення відповідного позову з метою захисту інтересів держави.

З огляду на викладене, прокурором встановлено наявність підстав, визначених ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" щодо представництва інтересів держави, з метою захисту та поновлення її інтересів, шляхом пред`явлення даної позовної заяви до суду.

На території Маловисківської міської ради розташований ландшафтний заказник місцевого значення "Краснопільська Балка" (далі - Заказник), який було створено відповідно до рішення Кіровоградської обласної ради від 11.10.1996 № 71 (а.с. 38-40).

З метою збереження об`єкту природно-заповідного фонду місцевого значення Департаментом екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної військової адміністрації та Маловисківською міською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області укладено охоронне зобов`язання від 21.09.2023 № МЗланд27-564 (а.с. 27-29), відповідно до якого раді передано даний об`єкт під охорону.

Розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації № 1056-р від 20.09.2023 затверджено положення про ландшафтний заказник місцевого значення "Краснопільська Балка" (а.с. 31-37).

Згідно з охоронним зобов`язанням та положенням про Заказник Маловисківська міська рада зобов`язана забезпечити встановлений режим та охорону території Заказника.

Водночас, після створення Заказника на його території зареєстровано земельну ділянку із кадастровим номером :02:002:0356, яка відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення.

Зазначене підтверджується інформацією Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 23.07.2025 № 10-11-0.331-2907/2-25 (а.с. 43-44), картографічними матеріалами Державного земельного кадастру та картографічними матеріалами щодо створення ландшафтного заказника місцевого значення "Краснопільська Балка", витягом з Державного земельного кадастру на земельну ділянку від 21.08.2025 (а.с. 30, 53-66).

Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0356 зареєстровано за Маловисківською міською радою, що підтверджується інформаційною довідкою № 439431911 від 14.08.2025 (а.с. 67-68).

Прокурор стверджує, що під час прийняття рішень з формування та реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0356 як землі сільськогосподарського призначення не було враховано, що територія цієї земельної ділянки належить до земель природно-заповідного фонду, чим порушено, зокрема ст. 19, 20, 43 - 45, 122, 150 Земельного кодексу України, а також ст. 6, 7, 9, 26, 53, 54 Закону України "Про природно-заповідний фонд України".

Згідно з даними Державного земельного кадастру натепер спірна земельна ділянка залишається зареєстрованою як ділянка сільськогосподарського призначення.

Зокрема, категорія земель земельної ділянки із кадастровим номером :02:002:0356 - "Землі сільськогосподарського призначення", вид цільового призначення "01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" (а.с. 53).

Водночас, на час прийняття рішення про реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0356 ландшафтний заказник місцевого значення "Краснопільська Балка" вже був створений, а його землі відносилися до земель природно-заповідного фонду.

Згідно з законодавством України природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною.

Прокурор зазначає, що землі ландшафтного заказника місцевого значення "Краснопільська балка", у тому числі його частина, яка розташована у межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0356, є землями природно-заповідного фонду.

Внесення до Державного земельного кадастру відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0356 з віднесенням її до категорії земель сільськогосподарського призначення не відповідає вимогам чинного законодавства, ураховуючи, що вказана земельна ділянка розташована в межах ландшафтного заказника місцевого значення "Краснопільська балка", що в силу ст. 43, 44 Земельного кодексу України свідчить про її належність до категорії земель природно-заповідного фонду.

Ураховуючи зазначене, прокурор вважає, що для відновлення та захисту порушених прав та інтересів держави необхідно скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0356.

У відзиві на позов відповідач заперечив проти заявлених вимог та зазначив таке.

З 2018 року власником земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0356 є Маловисківська міська рада, а не Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), тому у позивача відсутнє законне право щодо звернення з вимогами щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки, яка була сформована Управлінням Держгеокадастру в Кіровоградській області, а не Маловисківською міською радою. Відповідач зазначає, орган що допустив порушення та є уповноваженим органом на усунення такого порушення шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0356 є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Відповідач вважає що прокурор не довів належності встановлення відповідача, тому Маловисківська міська рада просить суд відмовити в заявлених позовних вимогах в повному обсязі.

У відповіді на відзив прокурор, надав заперечення проти доводів відповідача, зазначивши що належним відповідачем у справах за позовом про скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі має бути орган, у розпорядженні якого перебуває на час пред`явлення позову спірна земельна ділянка. У даній справі оспорюється реєстрація в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, в той час як земельна ділянка належить до природно-заповідного фонду та спір стосується виключно приватноправових відносин.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.

Відповідно до ст. 14, 16 Конституції України земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Згідно з преамбулою Закону України "Про природно-заповідний фонд України" природно-заповідний фонд становлять ділянки суші і водного простору, природні комплекси та об`єкти, які мають особливу природоохоронну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність і виділені з метою збереження природної різноманітності ландшафтів, генофонду тваринного і рослинного світу, підтримання загального екологічного балансу та забезпечення фонового моніторингу навколишнього природного середовища. У зв`язку з цим законодавством України природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною.

До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва) (ст. 44 Земельного кодексу України (далі - ЗК України)).

Частина 2 ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" передбачає, що землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до ст. 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.

Заказниками оголошуються природні території (акваторії) з метою збереження і відтворення природних комплексів чи їх окремих компонентів. Оголошення заказників провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів (ст. 25 Закону України "Про природно-заповідний фонд України").

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" в редакції, чинній на час створення заказника, рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається обласними, міськими (міст республіканського підпорядкування) Радами народних депутатів.

З вищезазначеного слідує, що землі природно-заповідного фонду набувають такого статусу внаслідок прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про оголошення/створення території та/або об`єкту природно-заповідного фонду.

Рішенням Кіровоградської обласної Ради № 71 від 11.10.1996 включено до складу природно-заповідного фонду області ландшафтний заказник місцевого значення "Краснопільська Балка" площею 50 га (а.с. 38-40).

Кіровоградська обласна військова адміністрація на запит Новоукраїнської прокуратури Кіровоградської області відповіла листом № 01-29/722/0.6 від 21.07.2025 (а.с. 16-17), що проект створення Заказника в адміністрації відсутній, також відсутні будь-які первинні картографічні матеріали та інформація щодо меж Заказника на момент його оголошення, площею 50 га. Натомість, із наявних матеріалів є "Звіт про науково-дослідну роботу "Виготовлення землевпорядної документації із встановлення меж територій природно-заповідного фонду" на територію об`єктів природно-заповідного фонду Маловисківського району Кіровоградської області", згідно з яким площа заказника складає 34,5 га, форма та конфігурація відповідає шару "Природно-заповідний фонд".

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру дата державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0356 - 17.10.2013, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 53).

Згідно з інформацією, що надана Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області у листі № 10-11-0.331-2907/2-25 від 23.07.2025, та картографічними матеріалами Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0356 розташована в межах інформаційно-довідкового шару "Природно-заповідний фонд".

Отже, дії з державної реєстрації земельної ділянки загальною площею 4,609 га кадастровий номер :02:002:0357 як земель сільськогосподарського призначення призвели до незаконної зміни цільового призначення земель та безпідставного їх виведення із земель природно-заповідного фонду, які перебувають під особливою охороною держави, віднесені до особливо цінних земель.

Території та об`єкти природно-заповідного фонду, зокрема, заказники, наділені важливими функціями і завданнями, мають особливий статус та перебувають під особливою державною охороною.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України в редакції, чинній на момент формування спірної земельної ділянки як землі сільськогосподарського призначення, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч. 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Стаття 19 ЗК України в редакції, чинній на момент державної реєстрації спірної земельної ділянки, визначає, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються, серед іншого, на категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу (ч. 1, 2 ст. 20 ЗК України у вищенаведеній в редакції).

Водночас, за приписами ч. 6-8 ст. 20 ЗК України у вищенаведеній редакції зміна цільового призначення особливо цінних земель допускається лише для розміщення на них об`єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв`язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об`єктів соціально-культурного призначення, об`єктів, пов`язаних з видобуванням корисних копалин, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов`язаних з їх експлуатацією, а також у разі відчуження земельних ділянок для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, віднесення земель, зазначених у пунктах "а" і "б" частини першої статті 150 цього Кодексу, до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, земель історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Верховний Суд у постановах від 13.08.2019 у справі № 910/11164/16, від 22.06.2022 у справі № 752/3093/19, від 06.07.2022 у справі № 575/462/21 неодноразово висловив правові позиції про виключність статусу об`єктів та територій природно-заповідного фонду та незаконність зміни цільового їх призначення органами державної влади та місцевого самоврядування.

Прийняті у передбаченому законодавством порядку рішення про зміну цільового призначення частини земель природно-заповідного фонду ландшафтного заказника місцевого значення "Краснопільська Балка" на землі сільськогосподарського призначення в матеріалах справи відсутні.

Ураховуючи обставини справи, не було підстав для державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0356 як землі сільськогосподарського призначення.

З огляду на викладене, під час формування та реєстрації спірної земельної ділянки не було враховано, що земельна ділянка належить до природно-заповідного фонду та знаходиться у межах ландшафтного заказника місцевого значення "Краснопільська Балка".

Щодо заперечень відповідача, господарський суд зазначає, що спір у цій справі виник щодо земельної ділянки, яка натепер належить територіальній громаді та перебуває в її розпорядженні, а позивач бажає усунути перешкоди щодо користування та розпорядження майном, у тому числі шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Дії суб`єкта владних повноважень державного кадастрового реєстратора щодо державної реєстрації не є предметом спору у цій справі, оспорюється реєстрація в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в той час як земельна ділянка належить до природно-заповідного фонду. Спір стосується виключно приватноправових відносин.

Одночасно, заявлена позовна вимога про скасування державної реєстрації земельної ділянки має на меті припинення існування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, що усуне перешкоду в користуванні землями природно-заповідного фонду.

Маловисківська міська територіальна громада, від імені якої діє Маловискіавська міська рада, є власником спірної земельної ділянки та наділена повноваженнями здійснювати володіння, користування та розпорядження цією ділянкою, як уповноважений державою орган.

Ураховуючи усталену практику Верховного Суду, належним відповідачем у справах за позовом про скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі має бути орган, у розпорядженні якого перебуває на час пред`явлення позову спірна земельна ділянка.

Отже, саме Маловисківська міська рада є належним відповідачем щодо вимоги про скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Частина 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачає, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Відповідно до п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у тому числі у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку.

У разі скасування державної реєстрації земельної ділянки, відомості про земельну ділянку: набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи; зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0356 (а.с. 67-68), 04.10.2018 на вказаний об`єкт зареєстровано право власності Маловисківської міської ради.

Суд враховує, що державна реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі не є тотожним поняттю "державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вжитому у п. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Така правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №640/10412/21.

Дії стосовно державної реєстрації земельної ділянки спрямовані для визначення земельної ділянки як об`єкта цивільних прав та не стосуються реєстрації речових прав на неї.

Прийняття рішення щодо державної реєстрації земельної ділянки або відмови у здійсненні такої реєстрації саме собою не породжує виникнення жодних речових прав на цю земельну ділянку (постанова Верховного Суду від 04.05.2022 у справі № 817/154/18).

Таким чином, оскільки речові права на спірну земельну ділянку, їх обтяжень не зареєстровано, то відсутні підстави для припинення рішенням суду таких прав на цю земельну ділянку.

Пунктом 24 Перехідних положень ЗК України передбачено, що з дня набрання чинності цим пунктом (27.05.2021) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення.

Також слід зазначити, що на даний час відсутні інші ефективні та належні способи захисту порушених прав та повернення до попереднього становища і за умови існування спірної земельної ділянки подальше формування меж ландшафтного заказника місцевого значення "Краснопільська балка" на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є неможливим.

Так відповідно до інформаційного листа № 10-11-0.331-2907/2-25 від 23.07.2025 Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомлено, що відомості про встановлення меж об`єкту природно-заповідного фонду ландшафтного заказника місцевого значення "Краснопільська Балка" у Державному земельному кадастрі не виявлено, документація із землеустрою щодо встановлення меж в натурі (на місцевості) до місцевого фонду документації із землеустрою та оцінки земель Новоукраїнського району не надходила (а.с. 43-44).

Згідно ч. 4 ст. 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд" порядок відведення земельних ділянок природним заповідникам, біосферним заповідникам, національним природним паркам, регіональним ландшафтним паркам, а також ботанічним садам, дендрологічним паркам, зоологічним паркам визначається Земельним кодексом України.

Відповідно до норм ч. 4 ст. 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд", ст. 47 Закону України "Про землеустрій", ст. 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації", а також норм ЗК України, межі території природно-заповідного фонду встановлюються лише після надання органом місцевого самоврядування або виконавчої влади дозволу на розробку проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду, розробки такого проекту землеустрою відповідною землевпорядною організацією із необхідними для нього документами, погодження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду у встановленому порядку, проходження державної землевпорядної експертизи, затвердження органом місцевого самоврядування чи виконавчої влади своїм рішенням такого проекту землеустрою.

Згідно з ч. 7 ст. 47 Закону України "Про землеустрій", рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про державний земельний кадастр" відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру, зокрема, на підставі відповідної документації із землеустрою.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як вбачається з матеріалів справи, (а саме листування (а.с. 206-217)) відповідачем станом на день подачі заяви не врегульовано питання щодо встановлення меж об`єкту природно-заповідного фонду ландшафтного заказника місцевого значення "Краснопільська Балка".

У постанові від 07.10.2020 у справі № 910/2323/18 Верховний Суд вказав, що незалежно від завершення процедури встановлення меж об`єкта природно-заповідного фонду в натурі цільове призначення відповідних територій як земель природно-заповідного фонду є незмінним.

Згідно з законодавством України природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною.

Таким чином землі ландшафтного заказника місцевого значення "Краснопільська балка", у тому числі його частина, яка знаходиться у межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0356, є землями природно-заповідного фонду, тому задоволення вимог про скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації спірної земельної ділянки забезпечить поновлення порушених прав та інтересів держави та територіальної громади у сфері охорони та збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду, державного контролю за додержанням режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду і природоохоронного законодавства, управління та регулювання у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку щодо задоволення позовних вимог.

Щодо позовної давності.

У заяві про застосування строків позовної давності, відповідач обґрунтовує, що спірна земельна ділянка була сформована ще у 2010 році, з моменту прийняття земельної ділянки Маловисківською міською радою від Головного управління Держгеокадастру пройшло 7 років, а з дати формування земельної ділянки - понад 15 років.

Статтею 256 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа має право звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом, встановленим ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

21.04.2024 Сектором дізнання відділу поліції №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 197-1 Кримінального кодексу України. Досудове розслідування триває.

Досудовим розслідуванням установлено, що 20.02.2024 до ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП надійшла заява від заступника начальника управління державного екологічного нагляду біоресурсів, природно - заповідного фонду, лісів та рослинного світу Кіровоградської області Яремчука Олександра Михайловича про те, що 20.02.2024 під час проведення планової перевірки на території Маловисківської міської ради було виявлено факт порушення режиму охорони території об`єкту природно - заповідного фонду місцевого значення ландшафтного заказника "Краснопільська балка", а саме самовільного захвату земельної ділянки невстановленою особою та пошкодження рослинного покриву, самовільного проведення земляних робіт.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000098 від 21.02.2024 забезпечується прокурором Новоукраїнської окружної прокуратури Конопадою М.І., та прокурором Маловисківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури Мазуренком д.с.

Тобто, фактично порушення режиму охорони території об`єкту природно-заповідного фонду місцевого значення ландшафтного заказника "Краснопільська балка" прокурором встановлено у день надходження заяви від Управління державного екологічного нагляду біоресурсів, природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Кіровоградської області, тобто 20.02.2024.

Велика Палата Верховного Суду у постанову від 13.02.2019 по справі №826/13768/16 звернула увагу не те, що обставини виявлення прокурором під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні відповідних порушень інтересів держави, які підлягають захисту в суді, поза межами строку звернення до суду повинні враховуватись судами як поважні причини пропуску звернення до адміністративного суду, якщо прокурор звернувся до суду протягом шести місяців з дня виявлення таких порушень.

Відповідно до норм "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України, якими призупинялися строки позовної давності на період карантину та воєнного стану, мають різні формулювання, але, фактично строки позовної давності були призупинені у період з 02.04.2020 по 03.09.2025 (тобто, більше 5 років). Це стосується зокрема загального строку позовної давності 3 роки, передбаченого ст. 257 ЦК України.

Згідно з постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.07.2023 у справі № 380/15396/22 встановлення строків звернення до адміністративного суду та залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не може слугувати меті легалізації триваючого правопорушення або здійснення незаконної діяльності.

Наявність відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0356, яка накладається на землі природно-заповідного фонду, як земельної ділянки сільськогосподарського призначення у Державному земельному кадастрі порушує принципи об`єктивності, достовірності, повноти його відомостей, визначені ст. З Закону України "Про Державний земельний кадастр".

Тобто, порушення режиму охорони території об`єкту природно-заповідного фонду місцевого значення ландшафтного заказника "Краснопільська балка" і на сьогодні продовжує існувати.

Маловисківська міська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області, з якою укладено охоронне зобов`язання №МЗланд27-564 від 21.09.2023, відповідно до якого раді передано даний об`єкт під охорону, не виконує свій обов`язок, що може призвести негативних наслідків, а, отже, вказане правопорушення є триваючим.

Відповідачем ні з моменту передачі йому земельної ділянки, ні з моменту укладення із ним охоронного зобов`язання, не вжито заходів для усунення наявних порушень.

На дату звернення прокурора до суду з позовом у вказаному випадку не припинили існувати підстави для звернення до суду.

Крім того, метою заявленого позову є не перереєстрація права на спірну земельну ділянку сільськогосподарського призначення чи оспорювання дій, а відновлення становища, яке існувало до порушення - до державної реєстрації спірної земельної ділянки, тобто відсутність накладання на землі природно-заповідно фонду земельної ділянки сільськогосподарського призначення та припинення існування земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав, що усуне перешкоду в користуванні землями природно-заповідного фонду.

З урахуванням наведеного суд відхиляє клопотання відповідача про застосування строків позовної давності.

На підставі ст. 129 ГПК України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0356.

Стягнути з Маловисківської міської ради (вул. Спортивна, будинок 6, м. Мала Виска, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 26200, ідентифікаційний код 04055373) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (пр. Європейський, 4, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 02910025) 3 028,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Кіровоградській обласній прокуратурі, прокурору, позивачу та відповідачу через систему "Електронний суд".

Повний текст рішення складено 29.12.2025.

Суддя М.С. Глушков