РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.12.2025Справа № 910/13612/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пекканіска" (місто Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАУЕР СУПЛАЙ " (місто Київ)

про стягнення 535 564,09 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пекканіска" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАУЕР СУПЛАЙ" про стягнення 535 564,09 грн, з яких: 381 199,65 грн заборгованості за оренду обладнання за договором №8-2220324 від 22.03.2024, 76 239,93 грн штрафу, 54 905,39 грн пені, 5 745,88 грн інфляційних втрат та 17 473,24 грн 10% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, заяв і клопотань.

Копія цієї ухвали була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, проте відповідний поштовий конверт було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення отримувачу у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст. 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 цього Закону).

Таким чином, відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Частиною 9 ст. 165 ГПК України передбачено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи, проте правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. При цьому з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням воєнного стану на території України), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2024 між позивачем (Орендодавець) та відповідачем (Орендар) було укладено Договір оренди обладнання №8-220324 (далі Договір), за умовами п. 1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове оплатне користування обладнання, перелік якого визначається Орендарем у Договорі або відповідних додатках до нього. Орендар використовує отримане за цим Договором обладнання у власній господарській діяльності , дотримуючись вимог законодавства України та положень цього Договору.

Згідно п. 4.1 Договору при передачі/поверненні кожної одиниці обладнання сторони підписують акт приймання-передачі. Перебіг строку оренди обладнання та відповідне нарахування орендної плати починається з дати вказаної сторонами у відповідному акті приймання-передачі обладнання, а закінчується - датою, вказаною сторонами у акті повернення обладнання з оренди.

Згідно п. 5.4 Договору, ціною Договору є сума (загальна вартість) всього обсягу отриманих Орендарем послуг з оренди обладнання за цим Договором.

У пункті 5.5.1. Договору встановлено, що у будь-якому випадку орендар зобов`язаний сплатити суму орендної плати за час фактичного користування обладнанням не пізніше 5 числа наступного за звітнім місяця, за звітній місяць, незалежно від наявності у Орендаря відповідного рахунка на оплату.

Сторони у п. 7.1 Договору погодили, що початок перебігу строку оренди кожної одиниці обладнання, за який нараховується орендна плата, починається з дня укладення сторонами акта передачі обладнання в оренду, та закінчується днем укладення акту повернення обладнання з оренди.

Відповідно до п. 8.1 Договору, цей Договір укладений строком на один календарний рік та вступає в силу з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони не висунули бажання про припинення дії цього договору до моменту або у момент закінчення строку дії, дія такого Договору вважається продовженою на відповідний наступний календарний рік.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто, згідно із положеннями чинного законодавства України, правовою підставою користування певним майном є відповідний договір оренди.

За своє правовою природою даний Договір є договором оренди.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цих Кодексом (ч. 6 ст. 289 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Звертаючись до суду з даною позовною заявою, позивач вказує, що в період дії договору позивачем було належним чином надано відповідачу послуги з оренди обладнання на загальну суму 1 345 699,48 грн, що підтверджується Актами надання послуг: № 1038 від 30.04.2024 на суму 97 200,00 грн; № 1572 від 28.05.2024 на суму 79 200,00 грн; № 392 від 31.01.2025 на суму 59 000,00 грн; № 393 від 31.01.2025 на суму 46 999,94 грн; № 668 від 28.02.2025 на суму 222 599,90 грн; № 1242 від 31.03.2025 на суму 250 699,91 грн; № 1654 від 30.04.2025 на суму 267 399,90 грн; № 2191 від 31.05.2025 на суму 182 499,90 грн; № 2574 від 25.06.2025 на суму 12 099,93 грн; № 2938 від 25.07.2025 на суму 16 000,00 грн.

Проте відповідач свої зобов`язання за Договором виконав лише частково, перерахувавши позивачу кошти в розмірі 964 499,83 грн (платіжні інструкції № 758 від 02.04.2024; № 946 від 03.06.2024, № 1073 від 03.07.2024, № 1308 від 22.10.2024, № 1589 від 13.01.2025, № 1873 від 27.05.2025, № 1836 від 27.05.2025, № 1872 від 26.06.2025, № 17 від 25.07.2025, № 20 від 30.07.2025, № 2118 від 21.08.2025, № 20242 від 21.08.2025, № 2235 від 11.09.2025), у зв`язку з чим розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 381 199,65 грн.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за Договором у розмірі 381 199,65 грн підтверджується зібраними в матеріалах справи доказами. Будь-яких доказів сплати відповідачем вказаної суми або відсутності обов`язку з її сплати сторонами суду не надано.

Крім суми основного боргу, позивач нарахував та пред`явив до стягнення з відповідача 76 239,93 грн штрафу, 54 905,39 грн пені, 5 745,88 грн інфляційних втрат та 17 473,24 грн 10% річних.

Пунктом 6.2. Договору сторони передбачили, що у випадку невиконання або неналежного виконання Орендарем грошових зобов`язань, що виникають на підставі цього Договору, орендар зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 10 (десять) процентів річних, пеню від суми невиконаного або несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день такого прострочення, а також штраф у розмірі 20% від суми невиконаного або неналежно виконаного Орендарем грошового зобов`язання.

Згідно з п. 6.3. Договору нарахування пені за порушення орендарем грошового зобов`язання згідно п. 6.2. цього Договору не обмежується шестимісячним строком та нараховується за весь час невиконання або неналежного виконання орендарем грошового зобов`язання.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України).

Частиною 1 ст. 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

Згідно зі ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки штрафу, пені, 10 % річних та інфляційних втрат, суд встановив їх правильність та арифметичну вірність, а також відповідність вимогам чинного законодавства України та умовам укладеного сторонами Договору.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та заперечень про заявлених вимог не скористався, доводів і тверджень позивача у встановленому законом порядку не спростував.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Пекканіска" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАУЕР СУПЛАЙ" про стягнення 381 199,65 грн заборгованості, 76 239,93 грн штрафу, 54 905,39 грн пені, 5 745,88 грн інфляційних втрат та 17 473,24 грн 10% річних підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАУЕР СУПЛАЙ" (04079, м. Київ, вул. Тираспольська, буд. 54, кВ. 243; ідентифікаційний код 44902637) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пекканіска" (04209, місто Київ, вулиця Богатирська, будинок 11; ідентифікаційний код 35411500) 381 199 (триста вісімдесят одну тисячу сто дев`яносто дев`ять) грн. 65 коп. заборгованості, 76 239 (сімдесят шість тисяч двісті тридцять дев`ять) грн 93 коп. штрафу, 54 905 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ять) грн 39 коп., пені, 5 745 (п`ять тисяч сімсот сорок п`ять) грн 88 коп. інфляційних втрат, 17 473 (сімнадцять тисяч чотириста сімдесят три) грн 24 коп. 10% річних та 8 033 (вісім тисяч тридцять три) грн 46 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко