ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2025 р. Справа№ 940/783/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення

за результатами розгляду апеляційної скарги Заступника керівника Київської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Київської області від 25.11.2024

у справі № 940/783/20 (суддя Карпечкін Т.П.)

за позовом Першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області

до Білоцерківської районної державної адміністрації (відповідач - 1)

ОСОБА_1 (відповідач - 2)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Тетіївської міської ради

про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договорів оренди, -

В С Т А Н О В И В :

Керівник Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Тетіївської районної державної адміністрації (в подальшому було замінено на правонаступника Білоцерківську районну державну адміністрацію, далі також - РДА) та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування розпорядження Тетіївської районної державної адміністрації № 965 від 25.12.2012 та визнання недійсними договорів оренди землі, укладених 28.12.2012 між Тетіївською районною державною адміністрацією та фізичною особою ОСОБА_1 на земельні ділянки з кадастровими номерами: :06:018:0002, :06:026:0029, :05:007:0019, зареєстровані Управлінням Держкомзему у Тетіївському районі Київської області 29.12.2012.

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.11.2024 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Київської області від 25.11.2024 у справі № 940/783/20 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Київської області від 25.11.2024 у справі №940/783/20 залишено без змін.

04.11.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про прийняття додаткової постанови щодо стягнення з Київської обласної прокуратури витрат, понесених відповідачем - 2 у суді апеляційної інстанції на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 940/783/20. Розгляд вказаної заяви ухвалено здійснювати без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження.

Вказану ухвалу направлено учасникам справи до їх електронних кабінетів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ст. 123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до статті 1312 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Так, при поданні відзиву на апеляційну скаргу відповідачем - 2 зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складає 80 000,00 грн.

Частина 8 статті 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Колегія суддів зазначає, що постанова апеляційного суду у справі №940/783/20 була ухвалена 30.10.2025, заява про прийняття додаткової постанови подана 04.11.2025, а тому докази, які підтверджують розмір судових витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції були подані у строк, визначений частиною 8 статті 129 ГПК України.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в сумі 25 000,00 грн відповідачем - 2 подано копії: договору про надання професійної правничої допомоги від 22.10.2024, додаткової угоди № 2 від 04.06.2025, акту № 2 від 30.10.2025.

За змістом частини 3 статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з яким договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ст. 1 вказаного Закону представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру чи погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоча і визначається частиною 1 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений у самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Як вбачається з матеріалів справи, 22.10.2024 між ОСОБА_1 (далі - Клієнт) та Адвокатським бюро «Янголи Кучерявого» (далі - Бюро) укладено договір про надання професійної правничої допомоги, відповідно до п. 1.1. якого Клієнт доручає, а Бюро бере на себе зобов`язання надавати в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором послуги з правової допомоги, перелік яких викладений в даному Договорі.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що за надання послуг Клієнт сплачує Бюро гонорар, розмір якого буде визначатися за домовленістю сторін у додаткових угодах до цього Договору.

04.06.2025 на виконання умов Договору, сторонами було підписано Додаткову угоду № 2 (далі також - Додаткова угода), відповідно до якої Бюро зобов`язується надати Клієнтові правову допомогу у справі № 940/783/20, що розглядається у Північному апеляційному господарському суді за апеляційною скаргою Заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Київської області від 25.11.2024 у справі № 940/783/20.

Пунктом 2.1. Додаткової угоди передбачено, що за надання правової допомоги, Клієнт сплачує Бюро гонорар, розмір якого визначається в Акті наданих послуг після надання в повному обсязі послуг з надання правової допомоги, вказаної у п. 2.2. цієї Додаткової угоди.

30.10.2025 на виконання умов Додаткової угоди, сторонами було підписано Акт №2 (далі також - Акт) про надання правової допомоги, згідно якого Бюро у період з 04.06.2025 по 30.10.2025 надало Клієнту правову допомогу відповідно до умов Договору та Додаткової угоди, а клієнт прийняв таку правову допомогу, а саме:

- ознайомлення в приміщенні Північного апеляційного господарського суду з матеріалами справи № 940/783/20 - 3 000,00 грн;

- аналіз апеляційної скарги у справі № 940/783/20, підготовка плану щодо захисту прав та інтересів Клієнта, підготовка та направлення до суду відзиву на апеляційну скаргу - 10 000, 00 грн;

- участь у судовому засіданні 25.06.2025 - 4 000,00 грн;

- участь у судовому засіданні 09.10.2025 - 4 000,00 грн;

- участь у судовому засіданні 30.10.2025 - 4 000,00 грн.

Пунктом 2 Акту визначено, що підписанням цього Акту сторони засвідчують факт належного надання Бюром та прийняття Клієнтом правової допомоги відповідно до Додаткової угоди № 2 від 04.06.2025 до Договору про надання правової допомоги від 22.10.2024 та відсутність претензій щодо якості, повноти та своєчасності їх надання.

Положення ст. 60 ГПК України передбачають, що повноваження адвоката як представника підтверджуються як довіреністю, так і ордером.

Представництво інтересів ОСОБА_1 у справі №940/783/20 здійснював адвокат Кучерявий Дмитро Владиславович, який діяв на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АІ № 1923222 від 18.06.2025, виданого адвокатським бюро «Янголи Кучерявого» та свідоцтва про право на заняття адвокатською дільністю серії КС № 6822/10 від 05.09.2018.

Вищенаведені документи у сукупності підтверджують факт понесення відповідачем - 2 судових витрат на професійну правничу допомогу у справі на зазначену ним суму 25 000,00 грн, які визначені у фіксованій формі за кожну надану послугу правової допомоги.

За змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі N826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 775/9215/15ц). Господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (пункт 120 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правову допомогу повністю або частково - керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання критеріїв визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу (статті 126, 129 ГПК України), дає підстави дійти висновку, що вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу по суті (розміру суми витрат, які підлягають відшкодуванню) є обов`язком суду, зокрема, шляхом надання оцінки доказам, поданим стороною із застосуванням критеріїв, визначених у статті 126 та частинах 5 - 7, 9 статті 129 ГПК України.

Такий обов`язок у кожному конкретному випадку реалізовується на засадах змагальності та рівності сторін, шляхом надання сторонам можливості надати свої міркування/заперечення. За наслідками оцінки обставин справи і наведених учасниками справи щодо цього питання обґрунтувань та дослідження поданих стороною доказів за правилами статті 86 ГПК України, суд і ухвалює рішення в цій частині.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).

З огляду на розмір заявлених відповідачем - 2 до стягнення витрат, понесених на професійну правничу допомогу, колегія суддів, враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, вважає, що заява останньої має бути задоволена частково.

Так, на переконання колегії суддів, основні положення правової позиції відповідача - 2 із фактичним та нормативно-правовим обґрунтуванням було сформовано в суді першої інстанції, відповідно, представництво в суді апеляційної інстанції не вимагало дослідження великого та додаткового обсягу документів, положень законодавства, судової практики.

У договорі про надання правничої допомоги клієнт та адвокат вправі визначити розмір винагороди адвоката за надання клієнту юридичних послуг на власний розсуд. Проте, ці витрати не повинні бути непомірним тягарем для іншого учасника справи, який не є стороною цього договору.

Апеляційний господарський суд при вирішенні заяви враховує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Таким чином, враховуючи наведені положення процесуального законодавства, беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання адвокатом професійної правничої допомоги у цій справі в суді апеляційної інстанції, надавши оцінку доказам та доводам відповідача - 2 щодо розподілу відповідних витрат, а також беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови та стягнення з Київської обласної прокуратури на користь відповідача - 2 - 17 000,00 грн витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 124, 126, 129, 221, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у справі № 940/783/20 задовольнити частково.

2. Судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги ОСОБА_1 в сумі 17 000,00 грн покласти на Київську обласну прокуратуру.

3. Стягнути з Київської обласної прокуратури (01601, м. Київ, б-р Лесі Українки, 27/2, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції.

4. В задоволенні решти вимог зазначеної заяви відмовити.

5. Видачу наказу на виконання даної додаткової постанови у справі №940/783/20 доручити Господарському суду Київської області.

6. Матеріали справи №940/783/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська