ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 грудня 2025 року Справа № 903/1152/25

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., розглянувши заяву Приватного підприємства «Оскарпарк»

про забезпечення позову

за позовом Приватного підприємства «Оскарпарк»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд»

про стягнення 7214655,03 грн.

Встановив: 16.12.2025 представник Приватного підприємства «Оскарпарк» сформував в системі «Електронний суд» позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» про стягнення 7 214 655,03 грн., в т.ч.: 5731739,88 грн. сума основного грошового зобов`язання, 938960,51 грн. пеня, 129183,72 грн. 3% річних, 414 770,92 грн. інфляційні втрати.

Позовна заява обґрунтована не виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно договору поставки №26/07/24/703 від 26.07.2024.

Суддя Гарбар І.О. ухвалою Господарського суду Волинської області суду від 22.12.2025 ухвалив:

1. Позовну заяву Приватного підприємства «Оскарпарк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» про стягнення 7214655,03 грн., залишити без руху.

2. Позивачу не пізніше 10-ти календарних днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме подати суду:

- відомості про наявність або відсутність електронного кабінету позивача та відповідача;

- вказати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

- докази сплати судового збору у розмірі 86575,86 грн.

25.12.2025 на адресу суду надійшла заява ПП «Оскарпарк» від 24.12.2025 (вх.№01-87/6012/25) про забезпечення позову у справі №903/1152/25 у якій позивач просить:

1)вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти що належать ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРО ФОНД» (), які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах у межах суми позову 7 214 655, 03 грн.

2)вжити зустрічне забезпечення позову у вигляді внесення позивачем на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 0.5% від ціни позову, що дорівнює 36 073,28 грн.

В обгрунтування заяви вказує на те, що ТОВ «Агро Фонд» грошові кошти ПП «Оскарпарк» не повертає, від добровільного виконання зобов`язання ухиляється. Звертає увагу суду на те, що з травня 2025 ТОВ «Агро Фонд» не вчиняє дій щодо погашення своєї кредиторської заборгованості. Також доводить, що для виконання в майбутньому судового рішення у даній справі за позовом ПП «Оскарпарк» про стягнення 7 214 655, 03 грн. у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежатиме від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів, тому застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти, безпосередньо пов`язане із предметом позову. При цьому доводить, що можливість відповідача в будь-який момент розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках є вагомою обставиною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення у даній справі, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. Також ПП «Оскарпарк» пропонує суду застосувати захід зустрічного забезпечення позову у вигляді внесення позивачем на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 0.5% від ціни позову, що дорівнює 36 073,28 грн. на переконання позивача вказана сума зможе в повному обсязі забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Згідно відомостей, що містяться в табелі обліку робочого часу програмного комплексу «Діловодства спеціалізованого суду » суддя Гарбар І.О. з 24.12.2025 по 09.01.2026 перебуває у відпустці.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2025, розподіленні для судового розгляду судді Дем`як В.М.

25.12.2025 через систему електронний суд ТзОВ «Агро Фонд» подав заперечення на заяву про забезпечення позову за вх.№01-87/6016/25 від 25.12.2025 у якій просить відмовити в задоволенні заяви Приватного підприємства «Оскарпарк» про забезпечення позову в повному обсязі.

В обгрунтування даного заперечення вказує на те, що ТОВ «Агро Фонд» відноситься до великих платників податків України та як платник податків перебуває на обліку в Західному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків. Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» має зареєстровані виробничі підрозділи та виробничі потужності на території Львівської, Волинської та Одеської області та має достатньо велику матеріально-технічну базу та основні засоби для успішного виконання основних завдань підприємства та виконання зобов`язань підприємства. Звертає увагу суду на те, що позивач лише посилається в заяві на потенційну неможливість чи утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обгрунтування та подання відповідних доказів. Заява про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях заявника, та жодним чином не підтверджує, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Розглянувши заяву ПП «Оскарпарк» про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Близькі за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 137 ГПК України).

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

За змістом статті 136 ГПК України обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Близькі за змістом висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.01.2019 у справі № 902/483/18, від 28.08.2019 у справі №910/4491/19, від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19, від 13.01.2020 у справі №922/2163/17.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом цієї норми під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися коштами або майном, тому може застосуватися у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, коштів або про стягнення коштів.

Сума арештованих коштів обмежується розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт має стосуватися майна, належного до предмета спору.

Накладення арешту в межах ціни позову на кошти, що належать чи підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, є одним із визначених законом способів забезпечення позову.

Касаційний господарський суд Верховний Суд в постанові від 26.11.2020 у справі № 911/949/20 дійшов висновку, що пункт 1 частини першої статті 137 ГПК України визначає два окремі засоби забезпечення позову, а саме накладення арешту на майно та накладення арешту на кошти, які за змістом цієї норми можуть застосовуватися одночасно або незалежно один від одного.

Як встановлено судом предметом позову є стягнення з ТзОВ «Агро Фонд» 7 214 655,03 грн., в т.ч.: 5731739,88 грн. сума основного грошового зобов`язання, 938960,51 грн. пеня, 129183,72 грн. 3% річних, 414 770,92 грн. інфляційні втрати.

Відповідно до заяви про забезпечення позову ПП "Оскарпарк" просить суд:

1)вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти що належать ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРО ФОНД» (), які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах у межах суми позову 7 214 655, 03 грн.

2)вжити зустрічне забезпечення позову у вигляді внесення позивачем на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 0.5% від ціни позову, що дорівнює 36 073,28 грн.

До заяви про забезпечення позову в підтвердження доводів долучив: наказ №1 про призначення директора від 13.05.2020, квитанцію про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову, квитанцію про надсилання стороні ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРО ФОНД" заяви з додатками, квитанцію про надсилання стороні ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ОСКАРПАРК".

Суд, звертає увагу заявника, що під час розгляду заяви про забезпечення позову не розглядає позовні вимоги по суті.

Судом встановлено, що ТзОВ «Агро Фонд» відноситься до великих платників податків України та як платник податків перебуває на обліку в Західному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків. Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» має зареєстровані виробничі підрозділи та виробничі потужності на території Львівської, Волинської та Одеської області та має достатньо велику матеріально-технічну базу та основні засоби для успішного виконання основних завдань підприємства та виконання зобов`язань підприємства.

Між тим, позивач у заяві про забезпечення позову посилається на не виконання відповідачем умов договору поставки №26/07/24/703 від 26.07.2024. в частині своєчасної оплати та доводить суду, на потенційну неможливість чи утруднення виконання судового рішення в майбутньому без наведення відповідного обгрунтування та подання належних та допустимих доказів.

Верховий Суд висловив таку позицію, що заява про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях заявника, та жодним чином не доводиться, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. ГПК України хоч і передбачає такий захід забезпечення позову, як накладення арешту на кошти (в тому числі, які знаходяться на рахунках особи), натомість, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Дана правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 21.01.2019 у справі № 902/48318, від 28.08.2019 у справі № 910/4491/19, від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19, від 21.01.2021 у справі № 924/881/16, Велика Палата Верховного суду в постанові від 18.05.2021 №914/1570/20, в постановах Верховного Суду від 05.04.2023 № 915/577/22, від 13.02.2023 № 922/1737/22.

Разом з тим, заявником не надано суд доказів про те, що ТзОВ «Агро Фонд» є боржником за невиконаними рішеннями судів. Позивачем не доведено суду, що ТзОВ «Агро Фонд» вчиняє заходи, які пов`язані із виведенням (реалізацією) коштів чи підготовчими діями до його реалізації, виведенням (витрачанням) грошових активів, укладенням договорів поруки чи застави тощо. Суду не надано первинних чи інших документів, які підтверджували б намір реалізувати активи відповідачем (грошові кошти, нерухоме майно, тощо).

Отже, докази, які б переконливо свідчили про наявність достатньо обґрунтованого припущення стосовно можливості невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі невжиття такого заходу забезпечення позову, позивачем не було долучено до заяви про забезпечення позову

Заява про вжиття заходів забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Позивачем не подано докази, які підтверджують вчинення відповідачами будь-яких умисних дій, спрямованих на не виконання рішення суду в майбутньому, не зазначено про вчинення відповідачами будь-яких конкретних дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення у даній справі. Також не надано належних та допустимих доказів, що відповідач маючи грошові кошти, їх приховує.

Суд також бере до уваги позицію Верховного Суду у справі №924/1277/20 (924/1226/21) від 09.06.2022 року щодо неможливості забезпечення позову без встановлення фактичних обставин, які б підтвердили вчинення відповідачем дій для ухилення виконання зобов`язання перед позивачем.

Згідно зі ст. ст. 73, 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 також висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ускладнення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна права позиція висловлена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 910/7511/19, від 03.04.2020 у справі № 904/4511/19, від 23.12.2020 у справі № 911/949/20.

Наявність боргу за зобов`язанням час виконання якого настав не є достатньою підставою для накладення арешту на рахунки.

У заяві про забезпечення позову не наведені достатньо обґрунтовані підстави та не подані належні докази того, що невжиття визначених у заяві заходів щодо забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду або унеможливить ефективний захист прав позивача за позовом.

Згідно ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 136, 137, 138, 139, 140, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Приватного підприємства «Оскарпарк» за вх. № 01-87/6012/25 від 25.12.2025 про забезпечення позову у справі №903/1152/25 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду підписана 26.12.2025.

Суддя В. М. Дем`як