ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" грудня 2025 р. Справа № 914/794/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , б/н від 22 жовтня 2025 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 31 травня 2021 року (підписане 04.06.2021 року), суддя Мазовіта А.Б.

у справі № 914/794/21

за позовом Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго, м. Львів

до відповідача Приватного підприємства Синерджі Консалтинг, м. Львів

про стягнення 111 024 грн.

встановив:

У березні 2021 року Львівське міське комунальне підприємство Львівтеплоенерго звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідача Приватного підприємства Синерджі Консалтинг про стягнення 111 024 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію, з яких: 108 245,41 грн. основного боргу, 1 615,36 грн. пені, 757,38 грн. інфляційних втрат та 405,85 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 31 травня 2021 року у справі № 914/794/21 позов задоволено в повному обсязі: присуджено до стягнення з ПП Синерджі Консалтинг на користь ЛМКП Львівтеплоенерго 108 245,41 грн. основного боргу, 1 615,36 грн. пені, 757,38 грн. інфляційних втрат та 405,85 грн. 3% річних.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 19 листопада 2021 року у справі № 914/794/21, прийнятою в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, рішення Господарського суду Львівської області від 31 травня 2021 року залишено без змін, а апеляційну скаргу ПП Синерджі Консалтинг - без задоволення.

Поряд з тим, вказане рішення суду першої інстанції оскаржувалося особами, які не брали участі у справі, а саме: ТзОВ Лайнтар, ТзОВ Національна агенція нерухомості, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ТзОВ Свіст-Компані, однак, ухвалами апеляційного суду закрито апеляційні провадження з розгляду апеляційних скарг вказаних осіб, у зв`язку з тим, що місцевим господарським судом не вирішувалися питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

31 жовтня 2025 року до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Львівської області від 31 травня 2021 року у справі № 914/794/21.

Так, в апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 31 травня 2021 року у справі № 914/794/21 та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Апелянт вважає, що оскаржуване рішення стосується його прав, оскільки він є орендарем приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що розташоване у гуртожитку під літерою А-9, а саме кімнати АДРЕСА_2 , на підставі договору оренди від 05 червня 2019 року. Разом з цим, зазначає, що вчасно та у повному обсязі сплачував вартість спожитих комунальних послуг, у тому числі і послуг з теплопостачання, які є предметом стягнення у цій справі, що не було враховано місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі № 914/794/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Львівської області від 31 травня 2021 року; витребувано матеріали справи з місцевого господарського суду; справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та надано сторонам строк на подання відзивів на апеляційну скаргу.

Судом встановлено, що ухвала суду належним чином надіслана позивачу у справі, доставлена до його електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, підписаною відповідальним працівником, поряд з цим, до апеляційного суду повернулись поштові конверти, надіслані відповідачу та скаржнику із довідками АТ Укрпошта від 22 листопада 2025 року, згідно з інформацією з офіційного сайту АТ Укрпошта щодо відстеження поштового відправлення із зазначенням причин повернення: «за закінченням терміну зберігання».

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто на адресу вказану у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. При цьому, сам лише факт не отримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд, у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.10.2024 у справі № 914/3445/23, від 05.03.2025 у справі № 904/4076/23).

Крім того, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (така ж правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б), від 07.09.2022 № 910/10569/21, від 19.12.2022 № 910/1730/22, від 01.03.2023 № 910/18543/21, від 30.03.2023 № 910/2654/22, від 06.06.2023 № 922/3604/21, від 09.11.2023 у справі № Б-39/02-09 (922/3286/21).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить постановити ухвалу про закриття провадження у справі. Зокрема, зазначає, що на думку ЛМКП Львівтеплоенерго, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження за заявою ОСОБА_1 у суду не було, оскільки зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними та наявні всі підстави для закриття провадження у справі. Крім того, вказує, що до апеляційної скарги не долучено договору оренди апелянта, платіжних інструкцій про оплату такої оренди, тому позивач не може дати оцінку цим документам. Також, звертає увагу суду на те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 дублює апеляційні скарги ТзОВ Лайнтар, ТзОВ Національна агенція нерухомості, ПП Центр експертних досліджень і комунікації ТЕМА, ТОВ Свіст Компані, ОСОБА_3 , ТОВ Хетлайф, що були подані у цій справі та у всіх справах де сторонами є позивач і відповідач: №№914/1944/22, 914/143/19, 914/2759/22, 914/2750/23, 914/974/21, 914/2997/25, з питань викладених в аналогічних апеляційних скаргах суди прийняли ухвали про закриття провадження у справах з підстав п. 3 ч.1 ст.264 ГПК України або ухвали про повернення апеляційної скарги.

Заяв про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Львівської області від 31 травня 2021 року, з огляду на наступне:

Апеляційним судом встановлено, що апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Львівської області від 31 травня 2021 року у справі №914/794/21 подано особою, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 .

При розгляді апеляційної скарги судом враховано правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №921/730/13-г/3 та постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 травня 2020 року у справі №904/897/19 щодо розгляду скарг осіб, які не брали участі у справі.

Зокрема, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах Ейрі проти Ірландії, від 09.10.1979, п.24, Series A №32, та Гарсія Манібардо проти Іспанії, заява N 38695/97, п. 43, ECHR 2000-II), які з огляду на положення статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі Мушта проти України зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Тобто реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в даному випадку норм Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

З наведених норм вбачається, що перш ніж переглядати справу в апеляційному порядку, апеляційний господарський суд повинен встановити чи місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, вирішив питання про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка подала апеляційну скаргу на таке рішення та з`ясувати наявність правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку, передбаченому статтею 254 Господарського процесуального кодексу України, повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Слід враховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено питання про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, зважаючи на наведе, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду, зокрема, апеляційної скарги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Якщо буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, у зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Предметом позову у цій справі є вимога ЛМКП Львівтеплоенерго про стягнення з ПП Синерджі Консалтинг основної заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних втрат, що виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №6169/Ф від 21 серпня 2018 року про постачання теплової енергії в гарячій воді.

Відповідно до розділу 1 вказаного договору теплопостачальна організація (позивач) взяла на себе зобов`язання постачати споживачу (відповідачу) теплову енергію для опалення та здійснювати гаряче водопостачання в потрібних йому обсягах, а споживач отримувати та оплачувати одержану теплову енергію для опалення та гаряче водопостачання за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно Додатку №2 до договору (Схема розмежування балансової належності теплових мереж та експлуатаційної відповідальності між теплопостачальною організацією та споживачем) теплова енергія постачається до обєкту споживача, що знаходиться по вул. Науковій, 16 (м. Львів).

Як зазначалося вище, апелянт вважає, що оскаржуване рішення стосується його прав, оскільки він є орендарем приміщення за адресою: м. Львів, вул. Наукова, 16, що розташоване у гуртожитку під літерою А-9, а саме кімнати №101а, на підставі договору оренди від 05 червня 2019 року. Разом з цим, зазначає, що вчасно та у повному обсязі сплачував вартість спожитих комунальних послуг, у тому числі і послуг з теплопостачання, які є предметом стягнення у цій справі, що не було враховано місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення. Однак, такі твердження апелянта не свідчать про те, що судом першої інстанції вирішувалися будь-які питання про його права, інтереси та (або) обов`язки.

Вирішуючи спір у цій справі, місцевий господарський суд досліджував обставини щодо наявності чи відсутності у ПП Синерджі Консалтинг (споживача за договором) заборгованості перед ЛМКП Львівтеплоенерго (теплопостачальною організацією) за договором №6169/Ф про постачання теплової енергії в гарячій воді від 21 серпня 2018 року.

Слід зазначити, що апелянт ОСОБА_1 , не є стороною договору №6169/Ф про постачання теплової енергії в гарячій воді від 21 серпня 2018 року та не має жодних правовідносин з позивачем, в тому числі і тих, які б могли досліджуватися в межах розгляду цієї справи.

Поряд з цим, апелянтом до апеляційної скарги не долучено договору оренди від 05 червня 2019 року, будь-які докази, які б підтверджували зобов`язання щодо оплати теплової енергії між скаржником та позивачем у справі відсутні.

З наведеного вбачається, що до спірних договірних правовідносин, які виникли між сторонами у цій справі, апелянт не має жодного відношення. Будь-яких інших доказів про те, що скаржник є зобов`язаною стороною у спірних відносинах, а також, що ним сплачено вартість послуг постачання теплової енергії, стягнення якої є предметом у цій справі, - апелянт суду не надав.

Поряд з тим, судом встановлено, що ні описова, ні мотивувальна, ні резолютивна частини рішення Господарського суду Львівської області від 31 травня 2021 року у справі №914/794/21 не містять жодних суджень чи висновків суду саме про права та обов`язки скаржника ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що встановлена процесуальним законом можливість здійснення апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яку не було залучено до участі у справі, лише у разі підтвердження та встановлення наявності порушення її прав, інтересів та (або) обов`язків оскаржуваним судовим рішенням, ґрунтується на принципі res judicata, тобто поваги до остаточного судового рішення, дія якого передбачає встановлення у відносинах між сторонами спору, вирішеного остаточним і обов`язковим для сторін судовим рішенням, стану правової визначеності.

Здійснення апеляційного перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання за відсутності передбачених законом виняткових підстав є порушенням зазначеного принципу, що не є виправданим.

Колегією суддів встановлено, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені, питання про його права та обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, при цьому, скаржником не доведено наявність безпосереднього матеріально-правового зв`язку із предметом позову у цій справі, як і того, що оскаржуване рішення суду стосується інтересів, прав та (або) обов`язків апелянта.

З огляду на встановлене судом вище, скаржник ОСОБА_1 не навів обставин та не довів належними і допустимими доказами вирішення судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, будь-яких питань щодо його прав, інтересів та (або) обов`язків.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі №910/22354/15, від 19 червня 2018 року у справі №910/18705/17, від 11 липня 2018 року у справі №911/2635/17, від 27 лютого 2020 року у справі №916/2878/14.

Як зазначалось вище, відповідно до ч.1 ст.254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Пунктом 3 ч.1 ст.264 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи наведене вище, у зв`язку з встановленням судом обставин щодо подання апеляційної скарги особою, не залученою до участі в справі, рішення про права, інтереси та (або) обов`язки якої не вирішувались судом першої інстанції у справі №914/794/21, оскільки такі обставини встановлено після відкриття апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Львівської області від 31 травня 2021 року у справі № 914/794/21.

При цьому, колегія суддів не розглядає інших доводів скаржника, що викладені у апеляційній скарзі, що стосуються суті спору, оскільки дійшла висновку про закриття апеляційного провадження на підставі п.3 ч.1 ст.264 ГПК України.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.

Керуючись ст.ст.234, 254, 264 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

1.Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Львівської області від 31 травня 2021 року у справі № 914/794/21.

2.Копії ухвали суду надіслати сторонам у справі та скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.