ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2025 р. Справа№ 910/6492/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РГС Україна»

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2025

у справі № 910/6492/25 (суддя Бондарчук В.В.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз-Спецтехніка»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «РГС Україна»

про стягнення 164 551,98 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Союз-Спецтехніка» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РГС Україна» про стягнення 164 551,98 грн, у тому числі: 126 988,00 грн попередньої оплати за непоставлений товар, 34 905,67 грн пені та 2 658,31 грн 3% річних, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором поставки №С-4248 від 07.08.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «РГС Україна» не поставило у повному обсязі товар, погоджений у специфікації №1 до договору поставки №С-4248 від 07.08.2024, внаслідок чого сплачена позивачем попередня оплата у розмірі непоставленого товару підлягає поверненню.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.09.2025 по справі № 910/6492/25 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «РГС Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз-Спецтехніка» 126 988,00 грн попередньої оплати за непоставлений товар, 34 905,67 грн пені, 2 658,31 грн 3% річних та 3 028,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «РГС Україна» (через систему «Електронний суд»), звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2025 у справі № 910/6492/25 скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте внаслідок не повного з`ясування обставин, що мають істотне значення для справи. Викладені судом у рішенні висновки, не відповідають встановленим обставинам справи, а оскаржуване рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що відповідачем на адресу позивача через перевізника ТОВ «Нова пошта» було поставлено Товару на загальну суму 177 000 грн, який приймався останнім, без жодних заперечень. Доказів того, що позивач не отримував товар, на підставі Експрес-накладних ТОВ «Нова Пошта» в матеріалах справи немає.

За твердженням апелянта, позивач не вказує, в чому саме полягає невідповідність товару поставленого відповідачем позивачу на підставі Експрес-накладних ТОВ «Нова Пошта» відносно Специфікації № 1 до Договору поставки. Жодного відповідного документа, який би підтверджував невідповідність кількості Товару у ТОВ «Нова Пошта» зі сторони позивача отримано не було.

Також апелянт звертає увагу суду на те, що він загалом здійснив поставку товару позивачу на загальну суму 309 168,00 грн.: на суму 177 000 грн. на умовах «FCA» через перевізника ТОВ «Нова пошта», та на умовах «EXW» зі складу відповідача за адресою: м. Київ, вул. Екскаваторна, 30, на суму 132 168 грн. Натомість позивач здійснив оплату лише в розмірі 254 584 грн, що визнає й сам позивач, зазначаючи про це в позовній заяві та надав відповідні платіжні інструкції. На думку відповідача зі сторони Позивача має місце недоплата в розмірі 54 584 грн. Суд першої інстанції при винесенні рішення не взяв до уваги зазначені вище обставини та докази.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2025, матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «РГС Україна» у справі № 910/6492/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Андрієнко В.В., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «РГС Україна». Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

06.10.2025 2025 через систему «Електронний суд» позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу у якому просив суд відмовити у її задоволенні. При цьому наголошує на тому, що оскаржуване рішення було прийняте місцевим господарським судом із додержанням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 07.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «РГС Україна» (далі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Союз-Спецтехніка» (далі покупець) укладено договір поставки № С-4248, відповідно до якого постачальник зобов`язався передати у власність, а покупець прийняти та оплатити на умовах, викладених у цьому договорі, товар, асортимент, кількість та ціна якого вказані у додатку Специфікації або рахунку-фактурі.

Згідно з п. 3.1. та п. 3.2. договору ціна на товар, що поставляється за цим договором визначається у Специфікації поставки товару або рахунку-фактурі, що є невід`ємною частиною договору. Загальна вартість товару, що поставляється за цим договором складається із суми специфікацій поставки товару, рахунків-фактури, видаткових накладних тощо.

Оплата вартості товару зазначеної в окремій специфікації або рахунку-фактурі, здійснюється на умовах, вказаних рахунку-фактурі або специфікації до договору. Оплата свідчить про згоду покупця із характеристиками товару, вказаними у рахунку-фактурі (п. 4.2. договору).

У відповідності до умов п. 5.4. та п. 5.5. договору постачальник письмово (електронною поштою) інформує покупця про готовність товару до відвантаження не менш ніж за 5 (п`ять) календарних днів до початку відвантаження. Факт поставки товару підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною.

У п. 5.6. договору сторони погодили, якщо інше не передбачено специфікацією, приймання товару за кількістю і якістю здійснюється на складі покупця у строки та в порядку, встановленому чинним законодавством України, з урахуванням положень цього договору. У разі, якщо при прийманні товару виявлені невідповідності якості та/або кількості та/або комплектності поставленого товару, покупець в односторонньому порядку складає акт про фактичну якість/кількість товару або дефектний акт. Вибіркова перевірка товару допускається. Результати вибіркової перевірки можуть розповсюджуватися на всю партію товару. Неякісний (дефектний) товар повертається постачальнику за актом приймання-передачі. Разом з неякісним товаром, покупець надає копію акту про фактичну якість/кількість товару або дефектний акт. Строк усунення постачальником недоліків товару (заміни, доукомплектування) не повинен перевищувати 10 календарних днів з дня отримання постачальником примірника акту про фактичну якість/кількість товару або дефектного акту. Повернутий на підставі даного пункту товар оплаті не підлягає.

Відповідно до п. 8.4. договору, у разі порушення строку поставки товару (терміну усунення недоліків в роботі) постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товару, за кожен день прострочення.

За змістом п. 8.5. договору сторони домовились, що строк нарахування штрафних санкцій та пені не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, а такі штрафні санкції та пеня нараховуються протягом всього строку прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України до порушень даного договору застосовується збільшений строк позовної давності (в тому числі, щодо стягнення штрафних санкцій та пені) 5 років з моменту вчинення порушення.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2024, а в частині розрахунків до повного виконання (п. 11.1. договору).

08.07.2024 між позивачем та відповідачем підписано специфікацію №1 до цього договору, в якій сторони погодили поставку товару на загальну суму 309 168,00 грн, зокрема:

1. Сателіт диференціалу БТР-ЗЕ.18.358 у кількості 8 шт., вартістю 2 200,00 грн, загальна сума 17 600,00 грн.

2. Шестерня піввісі В1318.43.561 у кількості 2 шт., вартістю 4 100,00 грн, загальна сума 8 200,00 грн.

3. Хрестовина В1318.43.564 у кількості 2 шт., вартістю 5 200,00 грн, загальна сума 10 400,00 грн.

4. Коробка диференціалу В1318.43.570сбСБ у кількості 2 шт., вартістю 7 535,00 грн, загальна сума 15 070,00 грн.

5. Коробка диференціалу В1318.43.580сбСБ у кількості 2 шт., вартістю 6 000,00 грн, загальна сума 12 000,00 грн.

6. Вал-шестерня В1318.43591 у кількості 2 шт., вартістю 5 800,00 грн, загальна сума 11 600,00 грн.

7. Фланець В1318.43.351 у кількості 2 шт., вартістю 3 500,00 грн, загальна сума 7 000,00 грн.

8. Фланець піввісі БТР-ЗЕ.23.201 у кількості 2 шт., вартістю 4 000,00 грн, загальна сума 8 000,00 грн.

9. Фланець В1318.43.311 у кількості 2 шт., вартістю 6 330,00 грн, загальна сума 12 660,00 грн.

10. Піввісь В1318Е.43.181-1 у кількості 4 шт., вартістю 4 175,00 грн, загальна сума 16 700,00 грн.

11. Кільце масло згінне В1318.43.202 у кількості 1 шт., вартістю 960,00 грн, загальна сума 960,00 грн.

12. Вал В1318.43.331 у кількості 2 шт., вартістю 4 545,00 грн, загальна сума 9 090,00 грн.

13. Вал В1318.43.301 у кількості 2 шт., вартістю 4 440,00 грн, загальна сума 8 880,00 грн.

14. Шестерня відома В1318.43.241 у кількості 4 шт., вартістю 14 500,00 грн, загальна сума 58 000,00 грн.

15. Шестерня В1318.43.201 у кількості 2 шт., вартістю 24 165,00 грн, загальна сума 48 330,00 грн.

16. Піввісь В1318Е.43.651 у кількості 2 шт., вартістю 3 075,00 грн, загальна сума 6 150,00 грн.

17. Фланець В1318.43.231 у кількості 2 шт., вартістю 3 500,00 грн, загальна сума 7 000,00 грн.

У п. 2.1. специфікації №1 сторони погодили, що попередня оплата у розмірі 50 % від вартості товару, зазначеного у цій специфікації, перераховується покупцем на рахунок постачальника до 09.08.2024. Інші 50 % від загальної вартості товару покупець перераховує на рахунок замовника після повідомлення готовності товару до відправки.

За умовами п. 3 специфікації №1, постачання товару здійснюється відповідно до Міжнародних правил «Інкотермс 2010» на умовах «EXW»: адреса: м. Київ, вул. Екскаваторна, 30. Витрати, пов`язані з доставкою та розвантаженням товару, покладаються на покупця.

Відповідно до п. 4 специфікації № 1, строк поставки становить 20 календарних днів з моменту: зарахування на поточний рахунок постачальника 50% попередньої оплати, у разі оплати товару в порядку, встановленому п. 2.1. специфікації.

09.08.2024 позивач здійснив попередню оплату у розмірі 154 584,00 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції №27168 від 09.08.2024 з призначенням платежу: «Оплата за сателіт, вал, зг. рах.-фак. №0000588 від 08.08.2024, у т.ч. ПДВ 20% 25 764,00 грн».

27.09.2024 позивач здійснив оплату на користь відповідача у розмірі 50 000,00 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції №27950 від 27.09.2024 з призначенням платежу: «Оплата за сателіт, вал, зг. рах.-фак. №СФ-0000588 від 08.08.2024, у т.ч. ПДВ 20% 8 333,33 грн».

04.10.2024 позивачем здійснено оплату на користь відповідача у розмірі 50 000,00 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції №594 від 04.10.2024 з призначенням платежу: «Оплата за фланець, вал, шестерня зг. рах.-фак. №СФ-0000588 від 08.08.2024, в т.ч. ПДВ 20% 8 333,33 грн».

За твердженням ТОВ «РГС Україна», відповідач здійснив поставку товару у повному обсязі на загальну суму 309 168,00 грн згідно із видатковою накладною № ВН000000021 від 11.02.2025, яка не підписана представником ТОВ «Союз-Спецтехніка».

При цьому, відповідач зазначає, що частину товару на загальну суму 177 000,00 грн поставлено на адресу позивача на умовах «FCA» через перевізника ТОВ «Нова пошта», на підтвердження чого до відзиву на позовну заяву долучено експрес-накладні №6498 від 30.09.2024, №3465 від 04.10.2024, № 3165 від 28.10.2024, № 1789 від 21.11.2024, №5451 від 06.12.2024, №4383 від 25.12.2024, № 9277 від 29.12.2024, № 9544 від 11.02.2025, а решту товару на загальну суму 132 168,00 грн поставлено на умовах «EXW» зі складу ТОВ «РГС Україна» на адресу: м. Київ, вул. Екскаваторна, 30.

Разом із тим, за твердженням позивача, ТОВ «РГС Україна» поставило товар не у повному обсязі, про що ТОВ «Союз-Спецтехніка» складено акт про фактичну кількість товару №66/03 від 31.03.2025, в якому зафіксовано поставку товару на загальну суму 127 596,00 грн, при цьому, згідно із цим актом не поставлено такий товар:

1. Сателіт диференціалу БТР-ЗЕ.18.358 у кількості 8 шт., вартістю 2 200,00 грн, загальна сума 17 600,00 грн.

2. Шестерня піввісі В1318.43.561 у кількості 2 шт., вартістю 4 100,00 грн, загальна сума 8 200,00 грн.

3. Хрестовина В1318.43.564 у кількості 2 шт., вартістю 5 200,00 грн, загальна сума 10 400,00 грн.

4. Коробка диференціалу В1318.43.570сбСБ у кількості 2 шт., вартістю 7 535,00 грн, загальна сума 15 070,00 грн.

5. Коробка диференціалу В1318.43.580сбСБ у кількості 2 шт., вартістю 6 000,00 грн, загальна сума 12 000,00 грн.

6. Вал-шестерня В1318.43591 у кількості 2 шт., вартістю 5 800,00 грн, загальна сума 11 600,00 грн.

7. Фланець В1318.43.351 у кількості 1 шт., вартістю 3 500,00 грн, загальна сума 3 500,00 грн.

8. Фланець В1318.43.311 у кількості 1 шт., вартістю 6 330,00 грн, загальна сума 6 330,00 грн.

9. Кільце масло згінне В1318.43.202 у кількості 1 шт., вартістю 960,00 грн, загальна сума 960,00 грн.

10. Вал В1318.43.331 у кількості 1 шт., вартістю 4 545,00 грн, загальна сума 4 545,00 грн.

11. Вал В1318.43.301 у кількості 1 шт., вартістю 4 440,00 грн, загальна сума 4 440,00 грн.

12. Шестерня відома В1318.43.241 у кількості 2 шт., вартістю 14 500,00 грн, загальна сума 29 000,00 грн.

13. Шестерня В1318.43.201 у кількості 1 шт., вартістю 24 165,00 грн, загальна сума 24 165,00 грн.

14. Фланець В1318.43.231 у кількості 1 шт., вартістю 3 500,00 грн, загальна сума 3 500,00 грн.

Таким чином, позивач стверджує, що товар не поставлено згідно із специфікацією № 1 від 08.07.2024 та видатковою накладною № ВН000000021 від 11.02.2025 на загальну суму 126 988,00 грн.

31.03.2025 позивач звернувся до відповідача із претензією щодо нестачі продукції, в якій просив здійснити поставку продукції, яка не була поставлена, перелік якої вказано у акті про фактичну кількість товару від 31.03.2025.

У відповідь на цю претензію, відповідач в листі за вих. № 12 від 30.04.2025 зазначив, що здійснив поставку товару згідно із видатковою накладною № ВН000000021 від 11.02.2025 у повному обсязі. Також у цьому листі відповідач зазначив, що після отримання продукції, було підтверджено про повний обсяг поставки від ТОВ «Союз-Спецтехніка» в телефонному форматі, але були зауваження щодо доопрацювання одного з виду товарів, а саме «Вал В1318.43.301» у кількості 2 штуки і було направлено представником ТОВ «Союз-Спецтехніка». Відтак, відповідач зазначив, що поставку товару, який був на доопрацюванні буде здійснено після погашення позивачем заборгованості за поставлений товар.

30.04.2025 ТОВ «Союз-Спецтехніка» надіслало на адресу відповідача вимогу-претензію за вих. №1, в якій просило повернути передоплату за товар, який не було поставлено, а також сплатити штрафні санкції.

У відповідь на цю вимогу-претензію, ТОВ «РГС Україна» листом від 07.05.2025 повідомило позивача, що здійснило поставку товару в якості та кількості згідно з договором та видатковою накладною № ВН000000021 від 11.02.2025 на загальну суму 309 168,00 грн.

Отже, ТОВ «Союз-Спецтехніка» зазначає, що ТОВ «РГС Україна» здійснило поставку товару на загальну суму 127 596,00 грн, проте позивач перерахував попередню оплату у розмірі 254 584,00 грн, внаслідок чого 126 988,00 грн підлягають поверненню позивачу.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 34 905,67 грн та 3% річних у сумі 2 658,31 грн, нараховані на суму непоставленого товару.

Згідно із ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

За змістом ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до положення частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Судом встановлено, що 07.08.2024 між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №С-4248, відповідно до якого відповідач зобов`язався передати у власність, а позивач прийняти та оплатити на умовах, викладених у цьому договорі, товар, асортимент, кількість та ціна якого вказані у додатку Специфікації або рахунку-фактурі.

Так, у специфікації №1 від 08.07.2024 сторони погодили поставку товару на 309 168,00 грн.

При цьому, у п. 2.1. специфікації №1 сторонами погоджено, що попередня оплата у розмірі 50 % від вартості товару, зазначеного у цій специфікації, перераховується покупцем на рахунок постачальника до 09.08.2024. Інші 50 % від загальної вартості товару покупець перераховує на рахунок замовника після повідомлення готовності товару від відправки.

Відповідно до п. 4 специфікації № 1, строк поставки становить 20 календарних днів з моменту: зарахування на поточний рахунок постачальника 50% попередньої оплати, у разі оплати товару в порядку, встановленому п. 2.1. специфікації.

Так, 09.08.2024 на виконання цих умов згідно із платіжною інструкцією № 27168 позивач здійснив попередню оплату у розмірі 154 584,00 грн, відтак, відповідач повинен був здійснити поставку товару протягом 20 (двадцяти) календарних днів з моменту перерахування попередньої оплати.

У подальшому, позивач здійснив оплату у загальному розмірі 100 000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 27950 від 27.09.2024 та № 594 від 04.10.2024.

Таким чином, загальний розмір перерахованої позивачем оплати становить 254 584,00 грн, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач поставив товар не у погоджені сторонами строки та не у повному обсязі.

При цьому, відповідач зазначає, що поставив товар у повному обсязі згідно із видатковою накладною № ВН000000021 від 11.02.2025, яка не підписана представником позивача.

ТОВ «РГС Україна» стверджує, що частину товару на загальну суму 177 000,00 грн поставлено останнім на адресу позивача на умовах «FCA» через перевізника ТОВ «Нова пошта», на підтвердження чого до відзиву на позовну заяву долучено експрес-накладні №6498 від 30.09.2024, №3465 від 04.10.2024, № 3165 від 28.10.2024, № 1789 від 21.11.2024, №5451 від 06.12.2024, №4383 від 25.12.2024, № 9277 від 29.12.2024, № 9544 від 11.02.2025.

Також, відповідач стверджує, що решта товару на загальну суму 132 168,00 грн поставлено на умовах «EXW» зі складу ТОВ «РГС Україна» на адресу: м. Київ, вул. Екскаваторна, 30.

Дослідивши надані відповідачем експрес-накладні №6498 від 30.09.2024, №3465 від 04.10.2024, № 3165 від 28.10.2024, № 1789 від 21.11.2024, №5451 від 06.12.2024, №4383 від 25.12.2024, № 9277 від 29.12.2024, № 9544 від 11.02.2025, суд зазначає, що ці накладні не містять вичерпної інформації про товар, який надсилався згідно із цими експрес-накладними, зокрема, не зазначено найменування товару, який відповідав би назві у специфікації № 1, а також не зазначено кількості товару.

За вказаних обставин, суд унеможливлений дійти до беззаперечного висновку, що згідно із цими експрес-накладними відповідач поставив товар згідно із специфікацією №1 на загальну суму 177 000,00 грн, оскільки доводи відповідача не підтверджуються належними доказами.

Отже, як зазначено судом вище, згідно із специфікацією №1 від 08.07.2024 та видатковою накладною № ВН000000021 від 11.02.2025 відповідач повинен був поставити товар на загальну суму 309 168,00 грн, проте як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «РГС Україна» поставку товару у повному обсязі не виконало.

Так, у п. 5.6. договору сторони погодили, якщо інше не передбачено специфікацією, приймання товару за кількістю і якістю здійснюється на складі покупця у строки та в порядку, встановленому чинним законодавством України, з урахуванням положень цього договору. У разі, якщо при прийманні товару виявлені невідповідності якості та/або кількості та/або комплектності поставленого товару, покупець в односторонньому порядку складає акт про фактичну якість/кількість товару або дефектний акт. Вибіркова перевірка товару допускається. Результати вибіркової перевірки можуть розповсюджуватися на всю партію товару. Неякісний (дефектний) товар повертається постачальнику за актом приймання-передачі. Разом з неякісним товаром, покупець надає копію акту про фактичну якість/кількість товару або дефектний акт. Строк усунення постачальником недоліків товару (заміни, доукомплектування) не повинен перевищувати 10 календарних днів з дня отримання постачальником примірника акту про фактичну якість/кількість товару або дефектного акту. Повернутий на підставі даного пункту товар оплаті не підлягає.

Судом встановлено, що за наслідками поставки товару позивач склав акт про фактичну кількість товару № 66/03 від 31.03.2025, згідно з яким ТОВ «РГС Україна» поставило товар на загальну суму 127 596,00 грн, відповідно вартість непоставленого товару складає 126 988,00 грн, у зв`язку з чим ТОВ «Союз-Спецтехніка» звернулось до відповідача із претензією щодо поставки товару у повному обсязі.

Проте, матеріалами справи не підтверджено поставку товару у повному обсязі.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У відповідності до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що 30.04.2025 ТОВ «Союз-Спецтехніка» звернулося до відповідача з вимогою-претензією за вих. №1 про повернення сплачених коштів за недопоставлений товар, проте ТОВ «РГС Україна» відмовило позивачу у задоволенні цієї вимоги.

Отже, ураховуючи встановлене вище, оскільки відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження поставки товару у повному обсязі на загальну суму 309 168,00 грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Союз-Спецтехніка» про стягнення частини сплачених коштів у розмірі непоставленого товару у сумі 126 988,00 грн, що має наслідком задоволення цієї вимоги.

Щодо позовної вимоги про стягнення пені у розмірі 34 905,67 грн та 3% річних у розмірі 2 658,31 грн, нарахованих на суму непоставленого товару, суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Так, відповідно до п. 8.4. договору, у разі порушення строку поставки товару (терміну усунення недоліків в роботі) постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товару, за кожен день прострочення.

При цьому, згідно із п. 8.5. договору сторони домовились, що строк нарахування штрафних санкцій та пені не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, а такі штрафні санкції та пеня нараховується протягом всього строку прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України до порушень даного договору застосовується збільшений строк позовної давності в тому числі, щодо стягнення штрафних санкцій та пені) 5 років з моменту вчинення порушення.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наданого позивачем розрахунку пені та 3% річних вбачається, що ТОВ «Союз-Спецтехніка» нараховує пеню за період з 10.09.2024 по 11.02.2025 на суму боргу у розмірі 309 168,00 грн, при цьому 3% річних нараховано на суму боргу у розмірі 126 988,00 грн за період з 10.09.2024 по 22.05.2025.

Таким чином, позивач вважає, що ТОВ «РГС Україна» прострочило виконання зобов`язання, починаючи з 10.09.2024 з урахуванням 30 (тридцяти) календарних днів з дати здійснення попередньої оплати.

Суд першої інстанції перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та 3% річних, встановив, що при розрахунку 3% річних останнім допущено арифметичну помилку, проте їх розмір не перевищує розміру, обрахованого судом, відтак ці позовні вимоги задоволенні у повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N303-A, п. 29).

Отже, з огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому, слід зазначити, що іншим доводам апелянта оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2025 по справі № 910/6492/25 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РГС Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2025 по справі № 910/6492/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2025 по справі № 910/6492/25 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «РГС Україна».

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов