ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2025 р. Справа № 911/2303/24

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Рженецької М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть

до Публічного акціонерного товариства Центренерго

про стягнення 370 345,22 гривень

за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства Центренерго

до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть

про стягнення 2 073 413,78 гривень

за участю представниці позивача за первісним позовом Денисенко Т.М. (ордер серії АЕ №1292600 від 29.08.2024) та представника відповідача за первісним позовом Зінченка О.В. (довіреність №160/22 від 29.08.2024)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Через канцелярію господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть» до Публічного акціонерного товариства Центренерго про стягнення 2 930 115,32 гривень, з яких: 2 559 770,10 грн основного боргу, 127 988,51 грн інфляційних втрат, 55 615,93 грн 3% річних та 186 740,78 грн пені.

Господарський суд Київської області ухвалою від 12.09.2024 у справі №911/2303/24 прийняв до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 07.10.2024, а також надав сторонам строк для подання додаткових пояснень, доказів, клопотань, у тому числі встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ураховуючи наявність у Публічного акціонерного товариства Центренерго електронного кабінета в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», засобами поштового зв`язку ухвалу про відкриття провадження у цій справі відповідачу надіслано не було, тоді як з наявних в автоматизованій системі Діловодство спеціалізованого суду (ДСС) відомостей слідує, що таку ухвалу доставлено до електронного кабінету (електронної пошти) відповідного учасника справи 12.09.2024 о 22:21.

З огляду вказане суд дійшов висновку, що днем вручення ПАТ Центренерго ухвали про відкриття провадження у справі є 13.09.2024, а тому останнім днем для вчинення відповідним учасником процесуальних дій з подання відзиву на позов є 30.09.2024.

30.09.2024 через канцелярію Господарського суду Київської області з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи "Електронний суд" Публічним акціонерним товариством Центренерго подано:

- відзив на позовну заяву з доданими до нього доказами;

- зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть про стягнення 2 073 413,78 гривень, з яких: 1 894 229,87 грн пені за поставку продукції з порушенням строків та 179 183,91 грн за поставку продукції із простроченням понад 20 днів.

Господарський суд Київської області ухвалою від 02.10.2024 у справі №911/2303/24 залишив зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства Центренерго без руху.

07.10.2024 через канцелярію господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть» надійшла відповідь на відзив разом з доданими до такої відповіді доказами.

Вказані вище відзив відповідача та відповідь позивача на такий відзив разом з доданими до цих заяв доказами прийнято судом до розгляду у підготовчому засіданні 07.10.2025.

Господарський суд Київської області занесеною до протоколу судового засідання ухвалою від 07.10.2024 у справі №911/2303/24 відклав підготовче засідання на 11.11.2024.

10.10.2024 через канцелярію Господарського суду Київської області від Публічного акціонерного товариства Центренерго надійшла заява, згідно якої відповідач надав пояснення та документи стосовно виявлених судом недоліків зустрічного позову.

Господарський суд Київської області ухвалою від 11.10.2024 №911/2303/24 прийняв до розгляду зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства Центренерго (далі ПАТ Центренерго/позивач за зустрічним позовом/відповідач за первісним позовом) до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть (далі ТОВ ТК Спецзапчасть/відповідач за зустрічним позовом/позивач за первісним позовом) про стягнення 2 073 413,78 гривень та об`єднав вимоги за відповідним позовом в одне провадження з первісним позовом ТОВ ТК Спецзапчасть до ПАТ Центренергопро стягнення 2 930 115,32 гривень.

Господарський суд Київської області занесеними до протоколів судового засідання ухвалами від 11.11.2024, 09.12.2024 та 30.12.2024 у цій справі відкладав підготовче засідання на 09.12.2024, 30.12.2024 та 27.01.2025.

Поряд з тим під час підготовчого провадження у цій справі сторонами подано, а судом прийнято до розгляду, у тому числі і з метою повного та всебічного розгляду спору у цій справі:

- відзив ТОВ ТК Спецзапчасть на зустрічний позов від 24.10.2024;

- клопотання ТОВ ТК Спецзапчасть від 08.11.2024 стосовно долучення доказів на підтвердження відсутності оплати заявленої до стягнення за первісним позовом суми заборгованості;

- відповідь ПАТ Центренерго на відзив на зустрічний позов від 11.11.2024 разом з доданими до такої відповіді доказами;

- заперечення ТОВ ТК Спецзапчасть на вказану вище відповідь ПАТ Центренерго.

Господарський суд Київської області занесеною до протоколу судового засідання ухвалою від 27.01.2025 у справі №911/2303/24 закрив підготовче провадження та призначив її до судового розгляду по суті на 04.03.2025.

У вказаному судовому засіданні суд, не розпочинаючи розгляд справи по суті, неодноразово оголошував перерву, зокрема ухвалою від 23.06.2025 суд оголосив перерву у судовому засіданні до 22.07.2025.

Поряд з тим 01.04.2025, до початку розгляду справи по суті через канцелярію Господарського суду Київської області від ПАТ Центренерго надійшло клопотання про закриття провадження у цій справі за первісним позовом в частині вимог про стягнення 2559770,10 грн основного боргу з огляду на його повне погашення. До вказаного клопотання додано копію платіжної інструкції №563 від 06.02.2025.

Означене клопотання разом з доданою до нього платіжною інструкцією прийнято судом до розгляду.

Надалі, розпочавши 22.07.2025 розгляд цієї справи по суті, Господарський суд Київської області занесеними до протоколу судового засідання ухвалами від 22.07.2025, 26.08.2025 30.09.2025 та 04.11.2025 оголошував перерву у судовому засіданні, відповідно, до 26.08.2025, 30.09.2025, 04.11.2025 та 02.12.2025.

Водночас 29.09.2025 через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ ТК Спецзапчасть, у розрізі питання про зменшення штрафних санкцій, надійшли додаткові пояснення стосовно понесення товариством збитків внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем за первісним позовом своїх зобов`язань з оплати продукції.

До вказаних пояснень додано копії договору банківського рахунку ВА.1.0701.0056319 від 16.05.2019 та додаткових угод до нього, а також розрахунок суми упущеної вигоди.

Приписами статті 207 ГПК України унормовано, що головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Згідно з ч.ч. 2, 8 ст. 80 ГПК України, зокрема, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Оскільки вказані вище пояснення та долучені до них копії договору банківського рахунку ВА.1.0701.0056319 від 16.05.2019 з додатковими угодами до нього, а також розрахунок суми упущеної вигоди подано позивачем за первісним позовом не разом з першою заявою по суті, тобто з порушенням встановлених законом строків та на стадії розгляду справи по суті, що процесуальним законом не допускається, у судовому засіданні 04.11.2025 суд дійшов висновку про залишення без розгляду таких пояснень разом з доданими до них доказами у порядку ч. 2 ст. 207 ГПК України.

Висновуючи вказане судом враховано, що приписами ГПК України не передбачено обов`язку суду встановлювати мотиви пропуску процесуального строку та поважність причин такого пропуску самостійно, без порушення особою відповідного питання та наведення відповідних доводів у формі явно змістовних та логічно побудованих аргументів.

Попри зроблені вище висновки, наведені усно під час розгляду справи по суті пояснення сторін, зокрема в частині вирішення питання по зменшення заявлених до стягнення за первісним позовом сум не можуть бути відхилені під час ухвалення рішення у вказаній справі, з метою повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, які входять в предмет доказування, як наслідок справедливого та неупередженого розгляду справи, маючи на меті забезпечення дійсного вирішення правового спору між сторонами

Вказане узгоджується з приписами пунктів 1-2 частини 1 ст. 237 ГПК України, згідно якої при ухваленні рішення суд вирішує питання:

- чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Господарський суд Київської області ухвалою від 02.12.2025 у справі №911/2303/24 провадження за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть (ідентифікаційний код 36549406) до Публічного акціонерного товариства Центренерго (ідентифікаційний код 22927045) в частині вимоги про стягнення 2 559 770,10 грн основного боргу закрив.

У судовому засіданні 02.12.2025 після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд оголосив про перехід до судових дебатів, по завершенні яких перейшов до стадії ухвалення судового рішення та проголосив вступну і резолютивну частини рішення, яким

УСТАНОВИВ:

30.06.2023 між ПАТ Центренерго як покупцем та ТОВ ТК Спецзапчасть як постачальником укладено договір про закупівлю (поставку) товарів №121/51 (далі договір), копію якого разом з копією додатку №1 до вказаного договору (далі додаток до договору) додано до позовної заяви.

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. договору сторони погодили, що постачальник зобов`язується поставити покупцю товари (продукцію) згідно умов договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію, що поставляється відповідно до умов договору.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 1.3., 5.3., 9.2., 9.6. та 12.1. договору найменування (номенклатура, асортимент), ціна, кількість, строки (графік) поставки та ініші характеристики продукції зазначені в додатках до договору.

Датою поставки є дата підписання упонваоженими представниками сторін акту приймання-передачі продукції.

У разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань щодо поставки продукції з постачальника стягується пеня у розмірі 2 відсотків вартості продукції, з якої допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад двадцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У випадку несвоєчасної оплати продукції покупець оплачує постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі однієї облікової ставки НБУ від ціни неоплаченої продукції.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін і діє протягом строку, зазначеного в додатку до договору.

Так, пунктами 1, 3, 5, 9 додатку до договору сторони погодили до поставки такі найменування, ціну, кількість та вартість товару, а також строки його оплати та поставки:

- підіймально-транспортувальне обладнання (стрічка конвеєрна) у кількості 2 128 м.кв. ціною 2 002,95 грн за од. без ПДВ та на загальну суму 5 114 733,12 грн з ПДВ;

- умови розрахунків: протягом 30 календарних днів після підписання акту приймання-передачі продукції;

- строк поставки: протягом 60 календарних днів з моменту отримання письмової заявки покупця з можливістю дострокової поставки, у період з дати укладення договору по 31.12.2023;

- строк дії договору: по 31.12.2023, а в частині розрахунків до повного їх виконання.

Мотивуючи звернення із первісним позовом у даній справі, ТОВ ТК Спецзапчасть зазначило, що власні договірні зобов`язання виконало належним чином, зокрема виставило на оплату рахунок-фактуру №СФ-0001739 від 01.11.2023 та поставило ПАТ Центренерго товар загальною вартістю 2 559 770,10 грн, які покупець не сплатив у погоджений договором строк 06.12.2023 включно.

На підтвердження обставин поставки товару та прийняття його ПАТ Центренерго до первісної позовної заяви додано копії підписаних сторонами видаткової накладної РН-01114 від 01.11.2023 (надалі також видаткова накладна/ВН) та акта приймання-передачі продукції від 06.11.2023 (далі також акт від 06.11.2033), а також копію рахунку-фактури №СФ-0001739 від 01.11.2023.

На підтвердження ж обставин несплати ПАТ Центренерго вартості отриманого товару позивач за первісним позовом надав виписку з банківського рахунку та скриншот з програми «iBank2UA» у розділі «Виписка» з актуальними даними станом на 08.11.2024.

Також відповідно до змісту первісної позовної заяви ТОВ ТК Спецзапчасть звернулось до ПАТ Центренерго із претензією від 20.02.2024 №2001/01-В про сплату вказаної суми коштів, у відповідь на яку покупець листом №23/1344 від 18.03.2024 повідомив про наявність у нього заборгованості у сумі 2 559 770,10 грн у зв`язку з фінансовими труднощами та можливість її погашення за наявності достатнього фінансування.

До первісної позовної заяви долучено копії означених претензії та листа, а також копії поштових квитанцій і описів вкладення про направлення таких листів разом з доданими до них документами, зокрема актом звірки розрахунків, копію підписаного обома сторонами примірника якого також додано до первісної позовної заяви.

Ураховуючи наведені обставини порушення ПАТ Центренерго строків оплати вартості поставленого товару та наявність відповідної суми заборгованості, ТОВ ТК Спецзапчасть звернулось до суду із первісним позовом та вимогами про стягнення з відповідача 2 559 770,10 грн основного боргу та:

- 55 615,93 грн 3% річних, нарахованих з 07.12.2023 по 27.08.2024 на 2 559 770,10 грн боргу;

- 127 988,51 грн інфляційних втрат, нарахованих з грудня 2023 року по липень 2024 року на 2 559 770,10 грн боргу;

- 186 740,78 грн пені, нарахованої:

з 07.12.2023 по 25.01.2024 на 2 559 770,10 грн боргу;

з 26.01.2024 по 06.06.2024 на 2 599 770,10 грн боргу.

У відзиві на первісну позовну заяву ПАТ Центренерго, не заперечивши обставин прийняття від ТОВ ТК Спецзапчасть товару на суму 2 559 770,10 грн згідно видаткової накладної та акта від 06.11.2023, зауважило на тому, що:

- поставка продукції відбулася з порушенням строків та без належного повідомлення про дату і час постачання;

- надання рахунку-фактури на оплату є обов`язком ТОВ ТК Спецзапчасть, як і направлення повідомлення про дату і час поставки продукції;

- ТОВ ТК Спецзапчасть до позовної заяви не додано доказів виставлення та належним чином направлення та/або передання ПАТ Центренерго рахунка, на підставі якого та у випадку наявності якого настав би обов`язок по оплаті за поставлену продукцію;

- позивач за первісним позовом не надав довіреність від 01.11.2023 на уповноваженого представника покупця та докази вручення та/або направлення рахунку-фактури від 01.11.2023 №СФ-0001739 на адресу ПАТ Центренерго;

- розрахунок інфляційних втрат здійснено неправильно, оскільки застосовано сукупний індекс інфляції 105,0%, тоді як за період з 07.12.2023 по 01.08.2024 такий індекс склав 1,04989720, інфляційне збільшення за яким, відповідно, склало 127 725,35 грн.

Так, у розрізі обставин відсутності доказів виставлення та направлення/передачі ПАТ Центренерго рахунка-фактури на оплату, відповідач за первісним позовом вважає, що у нього відсутній обов`язок щодо оплати суми основного боргу відповідно до ч. 2 ст. 613 ЦК України.

З огляду на вказане ПАТ Центренерго просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ТОВ ТК Спецзапчасть, а у випадку наявності висновку суду про обґрунтованість таких вимог - зменшити розмір пені, 3% річних та інфляційних втрат на 99%.

Обґрунтування заяви про зменшення викладено ПАТ Центренерго у змісті відзиву, до якого додано копії доказів на підтвердження таких мотивів.

Поряд з тим ПАТ Центренерго подано зустрічну позовну заяву, в основу мотивів якої покладено обставини порушення ТОВ ТК Спецзапчасть власних зобов`язань за договором в частині строків поставки продукції.

В розрізі вказаного ПАТ Центренерго зауважило, що 31.07.2023 на вказану у договорі електронну адресу (e-mail) ТОВ ТК Спецзапчасть надіслано заявку №23/3010 від 31.07.2024 на поставку товару (далі також заявка від 31.07.2024), відтак постчальник отримав письмову заявку 31.07.2023, а тому зобов`язаний був поставити товар у строку до 29.09.2023.

На підтвердження таких обставин до зустрічної позовної заяви та, надалі, до заяви про усунення недоліків такого позову ПАТ Центренерго додано копію заявки від 31.07.2023, а також роздруківки знімків екрану з комп`ютерного програмного забезпечення.

З огляду на те, що поставку продукції здійснено лише 06.11.2023, відповідно до зустрічного позову ПАТ Центренерго просить стягнути з ТОВ ТК Спецзапчасть 2 073 413,78 грн, з яких:

- 1 894 229,87 грн пені, нарахованої відповідно до п. 9.2. договору за період з 30.09.2023 по 05.11.2023 на 2 559 770,10 грн вартості товару, поставку якого прострочено;

- 179 183,91 грн штрафу, нарахованого відповідно до п. 9.2. договору як 7% від 2 559 770,10 грн вартості товару, поставку якого прострочено понад 20 днів.

Не погодившись із наведеними вище ПАТ Центренерго у відзиві обставинами та заявленими зустрічними позовними вимогами, ТОВ ТК Спецзапчасть зазначило, що відповідно до договору рахунок-фактура та товаросупроводжувальна накладна мають бути передані постачальником в момент передачі продукції, що і було зроблено уповноваженим представником ТОВ «ТК «Спецзапчасть» і такі обставини підтверджуються товарно-транспортною накладною №0111-6 від 01.11.2023 (далі - ТТН), яка містить відомості щодо передачі рахунку №СФ-0001739 від 01.11.2023 разом з вантажем.

До відповіді на відзив ТОВ «ТК «Спецзапчасть» додано копію вказаної ТТН, з накладеними на неї печатками та підписами сторін.

Також, на переконання ТОВ ТК Спецзапчасть, отримання уповноваженою особою ПАТ «Центренерго» разом з поставленою продукцією передбачених договором документів підтверджено підписанням вказаною особою видаткової накладної, яка містить посилання на рахунок №СФ-0001739 від 01.11.2023, а також акта від 06.11.2023.

Крім того позивач за первісним позовом зауважив, що підставою для виникнення у покупця обов`язку оплатити суму основного боргу відповідно до пункту 3 додатку до договору є підписаний сторонами акт приймання-передачі продукції, тоді як ані довіреність на отримання продукції, ані повідомлення про дату і час поставки продукції не визначені договором як документи, що підтверджують факт поставки.

До відповіді на відзив ТОВ «ТК «Спецзапчасть» додано копію виданої ПАТ «Центренерго» довіреності №347 від 01.11.2023 на отримання товару, а також копії адресованих ПАТ «Центренерго» листів №3010/2 від 30.10.2023, №0111/8 від 01.11.2023 та роздруківок знімків екрану з комп`ютерного прогрманого забезпечення.

Мотивуючи ж заперечення проти зустрічних позовних вимог, ТОВ «ТК «Спецзапчасть» зазначено, що пунктом 11.12 додатку до договору врегульовано порядок надсилання покупцем та отримання постачальником письмової заявки, зокрема зі змісту положень вказаного додатку вбачається два способи направлення покупцем на адресу постачальника письмової заявки, а саме:

- засобами поштового зв`язку за місцезнаходженням;

- засобами поштового зв`язку на електронну адресу (e-mail).

За доводами відповідача за зустрічним позовом, ПАТ «Центренерго» надано скріншот (знімок з екрану), на якому у вікні браузера відкрито сторінку поштової програми з розділу «Отправленные» (мовою оригіналу), тобто покупцем надано докази направлення письмової заявки на електронну адресу постачальника, а не отримання ним такої заявки.

Належним же доказом отримання письмової заявки, на переконання ТОВ «ТК «Спецзапчасть», має бути скриншот (знімок з екрану) електронного листа зі сповіщенням про доставку на електронну адресу постачальника електронного листа з заявкою, і такого скріншоту до матеріалів зустрічного позову не надано, як не надано ПАТ «Центренерго» скріншоту, на якому у вікні браузера відкрито сторінку сайту Укрпошти з трекінгом (відстеженням місцезнаходження) поштового відправлення з заявкою.

У розрізі вказаного ТОВ «ТК «Спецзапчасть» звернуло увагу на те, що письмової заявки від ПАТ «Центренерго» 31.07.2023 не отримувало і всі перемовини щодо поставки продукції велися в усному телефонному режимі.

Відтак, за доводами ТОВ «ТК «Спецзапчасть», про існування вказаної заявки йому стало відомо при складанні та узгодженні дати та місця постачання продукції згідно з листами за вих. №3010/2 від 30.10.2023 та за вих. №0111/8 від 01.11.2023.

Крім того ТОВ «ТК «Спецзапчасть» зазначило, що ПАТ «Центренерго» прийняло продукцію та протягом року не зверталось з жодними претензіями щодо несвоєчасності постачання продукції, зокрема і у листі-відповіді на претензію за вих. №23/1344 від 18.03.2024 ПАТ «Центренерго» визнало суму заборгованості та не порушило жодного питання щодо порушення ТОВ «ТК «Спецзапчасть» строку поставки вказаної продукції.

На переконання відповідача за зустрічним позовом вказане свідчить про необґрунтованість вимог ПАТ «Центренерго» та відсутність підстав для їх задоволення.

Своєю чергою у відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву ПАТ «Центренерго» вказано про те, що укладений між сторонами договір передбачає таке:

- обов`язок постачальника, кожного робочого дня перевіряти надходження електронних листів на свою електронну адресу, вказану у договорі, отримати листи покупця та направити відповідь на електронну адресу покупця, зазначену у договорі;

- належним та допустимим доказом отримання покупцем електронного листа зі сповіщенням про доставку на електронну пошту Постачальника електронного листа з заявкою є зроблений покупцем, роздрукований на папері скріншот (знімок з екрану), на якому у вікні браузера відкрито сторінку поштової програми.

Так, за доводами ПАТ «Центренерго», договір не містить жодної вказівки, що скриншот (знімок з екрану) має бути зроблений у тому порядку, про який зазначає ТОВ «ТК «Спецзапчасть», оскільки враховує специфіку доставлення електронних листів одразу після відправлення.

Також, як зауважило ПАТ «Центренерго», не підлягає доказуванню і є загальновідомою інформація про те, що електронний лист потрапляє в поштову скриньку адресата одразу ж після відправлення і зберігається там до прочитання.

До того ж ПАТ «Центренерго», звернуло увагу на подані ТОВ «ТК «Спецзапчасть» разом із відповіддю на відзив документи, а саме листи від 30.10.2023, 01.11.2023 та докази їх направлення, зміст яких, на переконання позивача за зустрічним позовом, спростовує аргументи стосовно неотримання заявки від 31.07.2023 №23/3010.

З урахуванням вказаного позивач за зустрічним позовом зазначив, що ним подано до суду скріншот (знімок з екрану), із якого вбачається, що лист отриманий постачальником 31.07.2023.

Водночас, посилаючись на статтю 79 ГПК України та передбачений нею принцип вірогідності доказів, ПАТ «Центренерго» зазначило, що будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень та спростовання викладених підстав зустрічного позову ТОВ «ТК «Спецзапчасть» не надано.

Отже, ПАТ «Центренерго» просить задовольнити зустрічну позовну заяву в повному обсязі.

Заперечуючи стверджувані позивачем за зустрічним позовом обставини, ТОВ «ТК «Спецзапчасть» вказало, що зі змісту п.п. 11.12.1 11.12.3 п. 11.12 додатку до договору вбачається два способи направлення покупцем на адресу постачальника письмової заявки, і такими положенням чітко визначено, що заявка має бути направлена поштовим відправленням та електронною поштою на електронну адресу.

Однак, як зазначено ТОВ «ТК «Спецзапчасть», поштовим відправленням заявка направлена на ТОВ «ТК «Спецзапчасть» не була, тоді як стосовно направлення заявки засобом електронного поштового зв`язку, то питання полягає не у даті направлення вказаної заявки, а у підтвердженні факту її отримання, тобто скріншот має містити сповіщення про доставку електронного листа на електронну адресу постачальника, про що прямо зазначено у пункті 11.12.3 додатку до договору.

За доводами відповідача за зустрічним позовом, такого доказу ПАТ «Центренерго» не надано, тоді як електронний лист не завжди потрапляє до отримувача, оскільки може потрапити до папки «Спам», яка не завжди перевіряється через великий обсяг поштової кореспонденції, або ж може просто не дійти до адресата через нестабільну роботу мережі Інтернет, що може мати різні причини, у тому числі і відсутність електроенергії.

Отже, ТОВ «ТК «Спецзапчасть» просить відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог у повному обсязі.

Надалі, під час розгляду цієї справи ПАТ «Центренерго» подано клопотання, згідно якого, покликаючись на додану до такого клопотання платіжну інструкцію №563 від 06.02.2025, відповідач за первісним позовом повідомив про повне погашення 2 559 770,10 грн основного боргу.

Вказані вище обставини проведення ПАТ Центренерго повного погашення 2 559 770,10 грн основного боргу за первісним позовом у цій справі представниця ТОВ «ТК «Спецзапчасть» визнала у судовому засіданні 01.04.2025.

З огляду на вказане вище, оскільки при зверненні до суду із відповідним первісним позовом позивачем заявлено до стягнення з відповідача, зокрема, 2 559 770,10 основного боргу, який в процесі розгляду спору у цій справі відповідачем погашено у повному обсязі та, відповідно, ухвалою від 02.12.2025 закрито провадження в частині означеної вимоги, розгляд справи надалі здійснювався судом в частині решти заявлених ТОВ «ТК «Спецзапчасть» до стягнення з ПАТ Центренерго 127 988,51 грн інфляційних втрат, 55 615,93 грн 3% річних та 186 740,78 грн пені.

Під час розгляду цієї справи по суті у судовому засіданні 02.12.2025 представник ПАТ «Центренерго» на питання суду про обставини надіслання заявки засобами поштового зв`язку повідомив, що через постійні атаки на енергетичну інфраструктуру та переміщення товариства з одного корпусу в інший існує проблема з документообігом.

Звідси, за доводами представника ПАТ «Центренерго», обставини надіслання та отримання заявки постачальником доведено більш вірогідними доказами згідно зі статею 79 ГПК України.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши заключне слово представників сторін, суд дійшов таких висновків стосовно зустрічних позовних вимог ПАТ Центренерго про стягнення з ТОВ «ТК «Спецзапчасть» 1 894 229,87 грн пені та 179183,91 грн штрафу.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Частина перша статті 546 Цивільного кодексу України встановлює, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з приписами статей 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на системний аналіз вказаних норм права та наведених в описовій частині цього рішення умов пункту 9.2. договору суд висновує, що для застосування до ТОВ «ТК «Спецзапчасть» передбаченої вказаним пунктом відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені та штрафу), необхідним є встановлення обставин порушення цим товариством, як постачальником, як самого зобов`язання з поставки товару, так і строків виконання такого зобов`язання, у у тому числі і понад 20 днів.

Згідно з ч. 1 ст. 655, ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статей 526, 629 Цивільного кодексу України що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Договір є обов`язковим для виконання.

Так, пунктом 11.2. додатку до договору сторони погодили такі вимоги до надання постачальнику письмової заявки на поставку товару, зокрема:

- заявка надсилається постачальнику на поштову адресу (місцезнаходження), вказану у договорі, поштовим відправленням з оголошеною цінністю з описом вкладення та з повідомленням про його вручення та електронною поштою на електронну адресу (e-mail) постачальника, вказану у договорі;

- постачальник зобов`язаний кожного робочого дня перевірити надходження електронних листів на свою електронну адресу, вказану у договорі, отримати листи покупця та направити відповідь на електронну адресу покупця, зазначену у договорі;

- постачальник зобов`язаний регулярно, не рідше одного разу у три дні, перевірити надходження та отримати поштові відправлення, які надійшли на його адресу;

- датою отримання постачальником заявки є дата отримання покупцем електронного листа зі сповіщенням про доставку на електронну адресу постачальника електронного листа з заявкою. Сторони домовились, що належним та допустимим доказом отримання покупцем електронного листа зі сповіщенням про доставку на електронну пошту постачальника електронного листа з заявкою є зроблений покупцем, роздрукований на папері, скриншот (знімок екрану), на якому у вікні браузера відкрито сторінку поштової програми;

- у разі неотримання покупцем листа зі сповіщенням про доставку на електронну пошту постачальника електронного листа з заявкою, датою отримання постачальником заявки є дата отримання ним поштового відправлення з заявкою;

- у разі неотримання постачальником поштового відправлення з заявкою, заявка вважається отриманою постачальником на третій день з дня її надходження в поштове відділення постачальника згідно даних сайту Укрпошти.

Ураховуючи вказані вище норми закону та відповідно наведені, у тому числі і в описовій частині цього рішенн договірні положення, суд дійшов висновку, що підписання сторонами договору та додатку до нього свідчить про погодження сторін з умовами такого правочину, породжуючи для сторін взаємні права і обов`язки, зокрема:

- для ПАТ Центренерго обов`язок по надісланню ТОВ «ТК «Спецзапчасть» на електронну пошту та засобами поштового зв`язку заявки на поставку товару;

- для ТОВ «ТК «Спецзапчасть» обов`язок по здійсненню такої поставки в 60-денний строк, початок відліку якого обумовлено виконанням ПАТ Центренерго власного обов`язку з надіслання заявки та отримання її постачальником.

Відповідно до статей 73, 74, 76, 77, 79 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами 1, 2 статті 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду наведених процесуальних приписів суд вважає за необхідне зазначити, що судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому.

Звідси, реалізуючи таку виключну коментенцію, як надання оцінки доказам, суд здійснює її за унормованими процесуальними нормами правилами і принципами/стандартами з урахуванням відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили, а також того, що:

- належність доказів спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини;

- під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання;

- достовірність - властивість інформації бути правильно сприйнятою, ймовірність відсутності помилок, безсумнівна вірність наведених відомостей, які сприймає людина; відомості можуть бути достовірними або недостовірними для того, хто їх сприймає, а не взагалі;

- загальний характер «допустимості доказів» полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимог стосовно отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів;

- спеціальний же характер «допустимості доказів» означає, що у певних випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Ураховуючи суть та зміст спірних у цій справі правовідносин, здійснивши оцінку наданих ПАТ Центренерго копій документів, зокрема заявки від 31.07.2023 та роздруківок знімків екрану з комп`ютерного прогрманого забезпечення, у тому числі на предмет їх належності, суд висновує, що такі роздруківки не свідчать про безпосередній, достовірний зв`язок між зазначеними у них відомостями та, власне, обставинами отримання ТОВ «ТК «Спецзапчасть» заявки від 31.07.2023 ані на електронну пошту, ані засобами поштового зв`язку.

Зокрема суд зауважує, що ПАТ Центренерго надано дві роздруківки знімків екрану з комп`ютерного прогрманого забезпечення, одна з яких містить лише відомості про: відправника та отримувача листа та його тему, час відправлення 31.07.2023 17:12, вкладення « 3010.pdf», а також напис (мовою оригіналу) «Сообщение готово к отправке со следующим вложенным файлом или ссылкой: 3010».

Інша ж, надана ПАТ Центренерго роздруківка містить загалом інформацію про розміщення заявки від 31.07.2023 у розділі (вкладці) «Отправленные» певної (неідентифікованої користувачем) комп`ютерної програми документообігу.

Попри вказане жодна зі згаданих роздруківок не містить відомостей про доставку електронного листа та заявки від 31.07.2023 на електронну адресу ТОВ «ТК «Спецзапчасть».

Судом оцінюються критично та відхиляються посилання позивача за зустрічним позовом на те, що направлені електронною поштою листи завжди доставляються адресатам і такі обставини є загальновідомими, оскільки вказане не узгоджується ані з дійсністю, ані з погодженим сторонами у пункті 11.2. додатку до договору порядком надання постачальнику письмової заявки на поставку товару, який не передбачає інших способів визначення моменту (дати) отримання постачальником листа із заявкою на еклетронну адресу, аніж:

- дата отримання покупцем (ПАТ Центренерго) електронного листа зі сповіщенням про доставку електронного листа із заявкою на електронну адресу постачальника;

- або дата отримання постачальником поштового відправлення, у разі неотримання покупцем електронного листа зі сповіщенням про доставку електронного листа із заявкою.

У розрізі вказаного судом враховано, що специфіка використаної ПАТ Центренерго програми для надіслання заявки на електронну адресу ТОВ «ТК «Спецзапчасть», як і вибіркове та довільне тлумачення покупцем вказаних вище умов договору не звільняє останнього від погодженого договором порядку вчинення дій з такого надіслання та, власне, підтвердження отримання постачальником заявки на поставку товару, що обумовлюється датою отримання електронного листа зі сповіщенням про доставку.

Так, суд вважає за необхідне зазначити, що:

- умовами укладеного між сторонами договору, зокрема пунктом 11.12 погоджено встановлення обставин саме доставки електронного листа постачальнику або отримання останнім листа з заявкою засобами поштового зв`язку, а не лише обставин надіслання покупцем електронного листа з заявкою, і, підписуючи договір, ПАТ Центренерго тим самим підтвердив, що для нього є прийнятними такі договірні положення та умови;

- умовами укладеного сторонами договору не встановлено обмежень стосовно використання тієї чи іншої поштової програми та/або програми (сервісу) документообігу, тоді як певні поштові клієнти (Gmail, Outlook тощо) передбачають відповідні налаштування для підтвердження доставки електронного листа, відтак ПАТ Центренерго, підписуючи договір із відповідними умовами, мав можливість проявити розумну обачність як у погодженні на такі договірні положення, так і під час вчинення дій з надіслання постачальнику заявки на поставку електронною поштою.

Розкриваючи як зміст зазначених умов укладеного між сторонами договору, так і суть врегульованих ст.ст. 6, 627 ЦК України засад свободи договору, суд зауважує, що остання полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору, відтак сторони цього спору, зокрема ПАТ Центренерго узгодив, схвалив та прийняв умови укладеного правочину, у тому числі і щодо порядку надіслання заявки на поставку товару та, власне, підтвердження обставин отримання цієї заявки постачальником.

З огляду на вказане суд висновує, що надані ПАТ Центренерго роздруківки знімків екрану з комп`ютерного прогрманого забезпечення (програми/сервісу документообігу) не є належними доказами на підтвердження як обставин надіслання заявки від 31.07.2023 на електронну адресу ТОВ «ТК «Спецзапчасть», так і обставин отримання останнім цієї заявки, у тому числі і у вказану позивачем за зустрічним позовом дату 31.07.2023.

Вказані вище роздруківки суд також не визнає ані належними, ані допустимими доказами на підтвердження обставин надіслання заявки від 31.07.2023 на адресу ТОВ «ТК «Спецзапчасть» засобами поштового зв`язку, позаяк, з урахуванням положень пункту 11.2. додатку до договору та вказаних вище процесуальних норм стосовно доказування, такі роздруківки не можуть замінювати собою визначені законом та договором документи на підтвердження надіслання поштової кореспонденції на адресу фактичного місцезнаходження постачальника.

З огляду зазначеного суд звертає увагу, що положення пункту 11.2. додатку до договору передбачають вчинення покупцем дій з надіслання заявки на поставку як засобами поштового зв`язку, так і на електронну пошту, відтак покупець не вправі альтернативно обирати один із способів такого надіслання.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин надіслання ПАТ Центренерго заявки на поставку від 31.07.2023 засобами поштового зв`язку суду не надано.

У розрізі вказаного судом також враховано, що принцип «вірогідність доказів» можливий до застосування судом у разі співвіднесення між собою доказів обох сторін, попри те первинно неналежні та недопустимі докази не можуть оцінюватись за відповідним принципом, тобто надані ПАТ Центренерго роздруківки не підтверджують стверджувані обставини отримання ТОВ «ТК «Спецзапчасть» заявки на поставку саме 31.07.2023 також і за унормованим статтею 79 ГПК України принципом.

Решта ж доводів та посилань ПАТ Центренерго на те, що обставини отримання ТОВ «ТК «Спецзапчасть» заявки на поставку саме 31.07.2023 підтверджуються наданими останнім листами про погодження поставки від 31.10.2023 та 01.11.2023 суд відхиляє як доказово неспроможні і так, що не відповідають погодженому договором порядку надіслання зявки на поставку та конкретно визначених засобів доказування на підтвердження обставин доставки електронного листа або отримання листа засобами поштового зв`язку.

Суд зауважує, що зміст означних вище, адресованих ПАТ Центренерго листів ТОВ «ТК «Спецзапчасть» від 31.10.2023 та 01.11.2023 містить лише посилання на згадану вище заявку від 31.07.2023, попри вказане жодних відомостей про підтвердження постачальником отримання цієї заявки на електронну пошту або засобами поштового зв`язку, у тому числі і у вказану позивачем за зустрічним позовом дату 31.07.2023, відповідні листи не містять.

З урахуванням зазначеного судом також враховано, що ПАТ Центренерго не заперечило як обставин отримання надісланої йому ТОВ «ТК «Спецзапчасть» претензії про сплату боргу за поставлений товар, так і обставин надання відповіді на таку претензію, у якій не викладено жодних зауважень стосовно порушення постачальником строеів поставки товару та, відповідно, зустрічних вимог, пов`язаних з такою простачкою.

Суду не надано також жодних доказів на підтвердження обставин надіслання ПАТ Центренерго повідомлень та претензій/зауважень щодо строків поставки як протягом липня-листопада 2023 року після стверджуваного покупцем надіслання заявки, так і під час прийняття товару та вже після його поставки аж до часу звернення ТОВ «ТК «Спецзапчасть» із первісним позовом до суду у цій справі, тоді як відповідні заперечення ПАТ Центренерго уже висловив під час розгляду справи шляхом подання зустрічного позову.

Тобто ПАТ Центренерго, міркуючи про свою правомірну поведінку в межах договірних відносин, не було позбавлене можливості проявити обачність на надати ТОВ «ТК «Спецзапчасть» на його претензію грунтовні заперечення, у тому числі і пов`язані з надісланням/отриманням заявки від 31.07.2023 і, власне, з дотримання строків поставки товару, чого судом не встановлено і сторонами не підтверджено.

Підсумовучи усе викладене, оцінюючи вказані надані докази у їх сукупності згідно встановлених процесуальним законодавством принципів та стандартів, суд дійшов висновку, що ПАТ Центренерго не виконано власний договірний обов`язок щодо направлення заявки про поставку товару, як на електронну пошту, так і засобами поштового зв`язку, а тому і не доведено стверджувані у зустрічному позові обставини виникнення у ТОВ «ТК «Спецзапчасть» обов`язку поставити товар саме до 29.09.2023 у обрахований від 31.07.2023 строк.

З огляду зробленого висновку суд зауважує, що строк виконання ТОВ «ТК «Спецзапчасть» договірного зобов`язання з поставки товару обумовлено вчиненням ПАТ Центренерго певних дій та обов`язків, тобто зобов`язання постачальника зумовлено настанням обставин, що повністю чи частково залежали від волі покупця.

Поряд з тим з наявних в матеріалах справи копій видаткової накладної, ТТН та акта від 06.11.2023 слідує, що ТОВ «ТК «Спецзапчасть» здійснило поставку продукції загальною вартістю 2 559 770,10 грн на користь ПАТ Центренерго, а останнє 06.11.2023 прийняло такий товар без зауважень щодо його кількості та вартості, у тому числі і щодо переданих разом з таким товаром супровідних документів.

Ураховуючи наведене та зазначені вище приписи статей 610, 612 ЦК України, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність покладених в основу мотивів зустрічного позову доводів Центренерго про те, що ТОВ «ТК «Спецзапчасть» вважається таким, що прострочило договірне зобов`язання та порушило визначені договором строки передачі продукції, у тому числі і понад 20 днів.

З огляду наведеного суд висновує про відсутність підстав для нарахування відповідачу за зустрічним позовом передбачених пунктом 9.2. договору сум пені та штрафу.

Отже, враховуючи доказову необґрунтованість та недоведеність наявності підстав для відповідальності продавця у вигляді передбачених п. 9.2. договору пені і штрафу, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення та, відповідно, про відмову у задоволенні зустрічних вимог ПАТ Центренерго про стягнення з ТОВ «ТК «Спецзапчасть» 2 073 413,78 гривень, з яких: 1 894 229,87 грн пені та 179 183,91 грн штрафу.

Щодо первісних позовних вимог ТОВ «ТК «Спецзапчасть» про стягнення з ПАТ Центренерго 55 615,93 грн 3% річних, 127 988,51 грн інфляційних втрат та 186 740,78 грн пені суд дійшов таких висновків.

Приписами статті 692 Цивільного кодексу України унормовано, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За встановлених раніше у цьому рішенні обставин та зроблених на їх підставі висновків:

- ТОВ «ТК «Спецзапчасть» належним чином виконало власні договірні обов`язки щодо передачі ПАТ Центренерго продукції, у тому числі разом з товаросупровідною документацією;

- ПАТ Центренерго шляхом підписання акту від 06.11.2023 прийняло поставлену ТОВ «ТК «Спецзапчасть» продукцію за договором на загальну суму 2 559 770,10 грн, без заперечень щодо якості поставленого товару і обсягу товаросупровідних документів до нього.

З огляду вказаного та наведених раніше норм права, суд дійшов висновку, що прийняття ПАТ Центренерго як покупцем товару без будь-яких заперечень щодо кількості та/або якості і обсягу товаросупровідних документів до нього породжує для такого покупця обов`язок по сплаті вартості товару у повному обсязі у встановлений пунктом 3 додатку до договору строк протягом 30 календарних днів після підписання акту приймання-передачі продукції, а саме до 06.12.2023 включно.

Висновуючи вказане, зокрема в частині моменту виникнення обов`язку зі сплати вартості отриманого за актом від 06.11.2023 товару, судом враховано, що початок обрахунку визначного пунктом 3 додатку до договору строку обумолений моментом підписання акта про передачу такого товару.

Суд зауважує, що такий строк не обумовлений моментом передачі покупцю рахунку на оплату, відтак визнаються неспроможними доводи відповідача за первісним позовом про те, що відповідний рахунок на оплату йому передано не було, позаяк жодних зауважень стосовно відсутності цього документу під час прийняття продукції не зроблено, тоді як згідно з наявною в матеріалах справи ТТН товар супроводжувався рахунком-факутрою та видатковою накладною.

Крім того судом враховано, що покупець, будучи обізнаним з умовами договору в частині порядку передачі продукції та реалізуючи добросовісно власні договірні права і обов`язки з прийняття товару, не позбавлений права і можливості заявляти про недоліки певних документів та/або їх відсутність на стадії отримання товару та/або у розумний строк.

Наявність/відсутність же рахунку-фактури (рахунку на оплату) не звільняє покупця від обов`язку здійснити оплату товару, оскільки за своєю правовою природою рахунок на оплату є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти, тобто, носить інформаційний характер, відтак ненадання рахунку не є відкладальною умовою для відповідача при виконанні грошового обов`язку.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак, як слідує з наявних в матеріалах справи доказів та не заперечується сторонами, ПАТ Центренерго розрахунок за отриманий товар фактично провів з порушенням визначеного вище строку 06.02.2025, під час розгляду цієї справи.

Отже, суд висновує про обгрунтованість та доведеність вказаних позивачем за первісним позовом обставин порушення ПАТ Центренерго грошового зобов`язання за договором в частині строків оплати товару.

Приписами статті 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наданого ТОВ «ТК «Спецзапчасть» розрахунку 3% річних та інфляційних втрат вбачається, що вказані нарахування здійснено на 2 559 770,10 грн боргу за період з 07.12.2023 по 27.08.2024 для відсотків річних, тоді як для інфляційних втрат обрано період грудня 2023 року по липень 2024 року із сукупним індексом інфляції за цей період 105,0%.

Ураховуючи встановлений вище момент виконання покупцем грошового зобов`язання, суд здійснював перевірку розрахунку 3% річних за вказаний ТОВ «ТК «Спецзапчасть» період, інфляційних втрат в межах вказаного вище періоду, з 07.12.2023 по 31.07.2024, оскільки з початку грудня 2023 та до 06 числа вказаного місяця включно покупець не вважався таким, що прострочив відповідне грошове зобов`язання.

З огляду на вказані норми права, оскільки ПАТ Центренерго порушило строк виконання грошового зобов`язання за договором, а заявлений до стягнення розмір 3% річних та інфляційних втрат, обрахований судом за вказані вище періоди, є арифметично правильним, суд дійшов висновку про обгрунтованість та задоволення первісних вимог позивача про стягнення з відповідача 55 615,93 грн 3% річних та 127 988,51 грн інфляційних втрат.

Висновуючи вказане, судом встановлено, що наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат є арифметично правильним як за періодом нарахуванням (місяці), так і за обраними до формули розрахунку показниками (сума боргу/відсоткова ставка).

Стосовно ж обраного до формули розрахунку інфляційних втрат показника сукупного індексу інфляції - 105,0%, суд зазначає, що такий показник визначено правильно, оскільки сукупне значення індексу за відповідний період складає 1,04989720 та підлягає заокругленню до десяткового числа (1,04989720=1,05).

Звідси сума інфляційного збільшення, розрахована як 2559770,10 x 1.05 2559770,10 = 127 988,505 грн, внаслідок математичного заокруглення складає 127 988,51 грн.

Вказане узгоджується з актуальною та послідовною позицією суду касаційної інстанції, викладеною у постановах Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19, від 23.09.2021 у справі №924/2/21, від 01.07.2025 у справі №910/18308/21 та від 13.08.2025 у cправі №910/11038/24, згідної якої величина приросту індексу споживчих цін (сукупного індексу інфляції) має заокруглюватися до десяткового числа після коми.

Так, Верховний Суд у постанові від 01.04.2025 у справі №910/9201/23 виснував про те, що висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19 в контексті застосування частини другої статті 625 ЦК України (який безумовно є висновком Верховного Суду у розумінні статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 ГПК України) включає в себе й тлумачення процедури визначення величини приросту індексу споживчих цін, який має заокруглюватися до десяткового числа після коми.

Аргументи ПАТ Центренерго стосовно некоректності/неправильності проведеного позивачем за первісним позовом розрахунку, зокрема, інфляційних втрат та обраного сукупного розміру індексу інфляції, як наслідок необгрунтованості таких вимог, спростовуються як встановленими вище обставинами та висновками суду щодо моменту виникнення обов`язку по оплаті товару, так і здійсненою судом перевіркою обрахунку заявлених до стягнення сум.

З наданого ж ТОВ «ТК «Спецзапчасть» розрахунку пені вбачається, що таке нарахування здійснено на 2 559 770,10 грн боргу за період з 07.12.2023 по 25.01.2024 та на 2 599 770,10 грн боргу за період з 26.01.2024 по 06.06.2024.

Оскільки за встановлених судом вище обставин у ПАТ Центренерго виникло грошове зобов`язання на суму 2 599 770,10 грн, суд висновує, що за період з 26.01.2024 по 06.06.2024 позивачем здійснено нарахування пені на суму зобов`язання (в частині різниці 40 000,00 грн), якого у відповідача не існувало, що не свідчить про невідповідність такого розрахунку в частині суми простроченого грошового зобов`язання вказаним вище нормам закону.

Звідси, ураховуючи наведені вище приписи статей 549, 610, 612 ЦК України та пункт 9.6. договору, суд здійснював обрахунок заявленої до стягнення пені з 07.12.2023 по 06.06.2024 на 2 599 770,10 грн боргу.

Оскільки ПАТ Центренерго порушило строк виконання грошового зобов`язання за договором, а заявлений до стягнення розмір пені, обрахований судом за вказаний вище період, є арифметично правильним, суд дійшов висновку про обгрунтованість первісних вимог позивача про стягнення з відповідача 186 740,78 грн пені.

Стосовно ж питання зменшення означеного вище розміру пені суд зазначає таке.

Так, мотивуючи у відзиві на первісний позов відповідно заявлене клопотання, ПАТ «Центренерго» зазначило, що належить до державного сектора економіки України та є єдиною державною енергогенеруючою компанією країни, до складу якої входять три теплові електростанції: Трипільська ТЕС, Зміївська ТЕС та Вуглегірська ТЕС.

Як зауважило ПАТ «Центренерго», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, починаючи з 24.02.2022, вказані теплові електростанції неодноразово припиняли функціонування, зокрема:

- внаслідок окупації міста Світлодарськ Донецької області функціонування Вуглегірської ТЕС зупинено з 23.05.2022 і до цього часу;

- відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, Слобожанська селищна територіальна громада Чугуївського району Харківської області (на території якої розташована Зміївська ТЕС) віднесена до територій можливих бойових дій;

- Зміївська ТЕС зазнавала більше 50-ти ракетних обстрілів та внаслідок завданих пошкоджень також зупиняла свою роботу, відтак робота станції та виробництво електричної енергії відновлювалось за рахунок власних коштів товариства;

- внаслідок ракетної атаки 11.04.2024 Трипільська ТЕС зупинила генерацію електричної енергії, відтак станція вимушена була перейти на альтернативні джерела пального, а саме природний газ, що зумовило різке підвищення собівартості вироблення електричної енергії, адже споживання природного газу є дорожчим від споживання вугілля.

З огляду на вказане, за доводами ПАТ «Центренерго», останнє втратило 100% генерації електричної енергії, тоді як валовий збиток товариства складає 910 378 000,00 грн, а фінансові витрати на проведення ремонту ТЕС є першочерговими, адже в енергосистемі країни є значний дефіцит електричної енергії.

На підтвердження вказаного ПАТ «Центренерго» надано копії: Витягу з наказу Міністерства енергетики України від 19.02.2024 №73 про включення означеного товариства до переліку підприємств, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період; Звітів про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2023 рік; Переліку пошкоджених об`єктів критичної інфраструктури станом на 19.02.2024.

Отже, за доводами ПАТ «Центренерго», вказане вище у розумінні статті 233 ГК України є обставинами, що вказують як на тяжкий майновий стан товариства, так і на особливо важливий його статус у період військового стану, тому занадто великі розмір пені, 3% річних та інфляційних втрат, які можуть бути стягнуті за результатом розгляду справи, призведуть до наслідків у вигляді необхідності витрачання коштів не на відновлення критичної інфраструктури.

Посилаючись на зазначене вище та 551 ЦК України, 233 ГК України, а також цитуючи ч. 4 ст. 236 ГПК України та зміст постанов Верховного Суду в частині вирішення питання зменшення штрафних санкцій, ПАТ «Центренерго» просить зменшити розмір пені, 3% річних та інфляційних втрат на 99%.

Не погодившись з таким клопотання відповідача за первісним позовом, ТОВ «ТК «Спецзапчасть» зазначило, що договір №121/51 від 30.06.2023 укладено сторонами майже через півтора року після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України та через пів року після початку масштабних ракетних атак на енергетичну систему України.

Тобто, за доводами позивача за первісним позовом, обидві сторони були обізнані про обставини, які склалися в Україні на момент укладення договору та можливі ризики, які можуть бути їх наслідками.

Поряд з тим ТОВ «ТК «Спецзапчасть» зауважило на тому, що також зазнало значних матеріальних втрат після 24.02.2022, оскільки на час введення воєнного стану усі виробничі потужності, складські приміщення, офісні приміщення, а також керівник товариства перебували у м. Василівка, яке вже 26.02.2022 опинилося під окупацією загарбників.

У розрізі вказаного ТОВ «ТК «Спецзапчасть» зазначило, що:

- місто Василівка з 26.02.2022 та по цей день перебуває під окупацією, а вказані обставини є загальновідомим фактом та підтверджені Наказом від 22.12.2022 №309 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією»;

- відповідно до наказу по підприємству №605-П від 25.02.2022, з метою уникнення загрози життю та здоров`ю працівників підприємства в умовах воєнного стану, веденням бойових дій поряд з місцем знаходження, ТОВ «ТК «Спецзапчасть» тимчасово, на період дії воєнного стану в Україні, припинило господарську діяльність за адресою: 71601, Запорізька область, м. Василівка, вул. Лікарняна, буд. 1А;

- велика частина документів підприємства були знищені, такі речі як печатки, офісне обладнання, комп`ютери були залишені;

- за два роки в умовах воєнного стану позивач двічі був вимушений починати свою діяльність майже з нуля в умовах підвищення курсу долара майже в двічі, а також прогресуючої інфляції.

З огляду на зазначене, за доводами позивача за первісним позовом, нараховані проценти, інфляційні втрати та пеня, які складають 14,5 відсотків від суми основної заборгованості, лише частково поновлять майнові права ТОВ «ТК «Спецзапчасть», спричинені невиконанням ПАТ «Центренерго» своїх зобов`язань за договором №121/51 від 30.06.2023.

Під час розгляду справи по суті, оголошуючи викладені у письмових поясненнях від 26.09.2025, залишених судом без розгляду у засіданні 04.11.2025, доводи та аргументи стосовно понесених ТОВ «ТК «Спецзапчасть» збитків внаслідок невиконаня ПАТ «Центренерго» грошового зобов`язання за договором №121/51 від 30.06.2023, представниця позивача за первісним позовом зауважила на тому, що сума упущеної вигоди за час відповідно допущеного спрострочення склала 226 012,70 грн.

Як зауважила представниця ТОВ «ТК «Спецзапчасть», таку упущену вигоду розраховано як суму відсотків, яку товариством мало б отримати у разі розміщення на власному банківському рахунку грошових коштів, прострочення по оплаті яких допустило ПАТ «Центренерго».

Отже, представниця ТОВ «ТК «Спецзапчасть» зазначила, що заявлені вимоги за первісним позовом не можуть бути зменшені.

Своєю чергою представник ПАТ «Центренерго» на вказані аргументи зазначив, що припущення про те, що грошові кошти перебували б на банківському рахунку ТОВ «ТК «Спецзапчасть» саме визначений останнім час (період), є ймовірними та не свідчать про понесення збитків у вказаному розмірі, а викладені доводи не спростовують підстав для задоволення відповідно заявленого клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Частиною ж 3 статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Так, при застосуванні частини третьої статті 551 ЦК України приймається до уваги, що поняття "значно" та "надмірно" є оціночними та конкретизуються судом у кожному конкретному випадку, а вказані норми направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником, оскільки засвоєю правовою природою штрафні санкції, виконують стимулюючу функцію.

У розрізі вказаного суд зазначає, що завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та як міри відповідальності є одночасно забезпечення дисципліни боржника стосовно виконання зобов`язання (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

До моменту порушення зобов`язання боржником неустойка виконує функцію сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки.

Після ж порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності.

Санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів.

Звідси, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, а також з наслідків порушення зобов`язання та невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної сторони, в тому числі вжиття нею заходів до виконання зобов`язання, тощо.

Зменшення ж розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного вище, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути як нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення, так і несправедливим щодо боржника та третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним, відтак у таких випадках має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Так, поряд із такою засадою цивільного законодавства свобода договору, частина перша статті 3 ЦК України також містить таку засаду як справедливість, добросовісність та розумність.

Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що законодавець надав суду можливість зменшувати штрафні санкції, який, у свою чергу, має керуватися при вирішенні такого питання не лише принципом свободи договору, який полягає у можливості узгодити сторонами правочину різноманітні штрафні санкції, так і принципом справедливості, добросовісності та розумності.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду, тоді як чинники, якими обґрунтовані конкретні умови про неустойку: обставини (їх сукупність), що є підставою для застосування неустойки за порушення зобов`язань, її розмір і обставини (їх сукупність), що є підставою зменшення судом неустойки, у кожних конкретних правовідносинах (справах) мають індивідуальний характер.

Звідси і розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90%, 70% чи 50% тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень.

Усе зазначене судом вище кореспондує усталеній та послідовній позиції Верховного Суду, відступів від якої станом на момент виникення спору та розгляду цієї справи Верховним Судом не зроблено.

Зі встановлених у зазначеній справі обставин слідує, що:

- що ПАТ "Центренерго" має стратегічне значення для економіки і безпеки держави та є однією з енергогенеруючих компаній України, яка відіграє вагому роль у життєдіяльності таких промислово розвинених областей України, як Київська, Харківська та Донецька;

- внаслідок російської військової агресії ПАТ "Центренерго" та його відокремлені підрозділи зазнали матеріальної шкоди та продовжують бути об`єктом масованих ракетних обстрілів, як частина енергетичної системи України;

- повномасштабне вторгнення збройних сил російської федерації на територію України вплинуло на господарську діяльність усіх юридичних осіб, зокрема, у вигляді перебоїв з постачанням палива, блокування логістики поставки продукції тощо;

- у передбаченому процесуальним законом порядку доказів на підтвердження наявності майнових збитків від невиконання ПАТ "Центренерго" грошового зобов`язання ТОВ «ТК «Спецзапчасть» суду не надало, декларативно зазначивши про власний фінансовий стан;

- розмір заявленої до стягнення пені очевидно не може бути співмірним доказово не підтвердженому розміру збитків ТОВ «ТК «Спецзапчасть», що в такому випадку може бути рівним нулю;

- обставини понесення кредитором збитків мають бути не просто теоретичними та безвідносними до спірної поставки, а такими, що виникли та існували в період прострочення та безпосередньо пов`язані з таким простроченням.

Ураховуючи наведене вище, доводи та інтереси сторін, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, дотримуючись балансу інтересів обох сторін, беручи до уваги наявність зовнішніх обставин та їх вплив на виконання покупцем грошових зобов`язань, а також непідтвердженість розміру майнових збитків продавця через порушення покупцем такого грошового обов`язку та, відповідно, недовденість співмірності цим збиткам розміру нарахованої неустойки, суд дійшов висновку про зменшення в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України на 90% заявленої до стягнення та обґрунтованої суми пені - 186 740,78 грн, відповідно до 18 674,08 грн.

Заперечення ж позивача щодо зменшення штрафу визнаються неспроможними з огляду на усе зазначене вище судом, а також те, що:

- штраф є лише санкцією за невиконання зобов`язання, а не основним боргом, а тому при зменшенні її розміру позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому становищі, ураховуючи присудження до стягнення за рішенням у цій справі на корисить ТОВ «ТК «Спецзапчасть» сум 3% річних та інфляційних втрат;

- застосування до відповідача штрафних санкцій у розмірі, заявленому позивачем до стягнення, не може відповідати критеріям розумності та справедливості, позаяк цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права;

- наявність у кредитора можливості стягувати із боржника грошові суми як неустойку без мети стимулювання боржника до виконання основного договірного обов`язку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором;

- відповідне зменшення пені є адекватною мірою і проявом балансу між інтересами кредитора і боржника у відповідному спорі, що узгоджується з нормами закону та є засобом недопущення використання неустойки як інструменту отримання безпідставних доходів, а не як способу стимулювання боржника до належного виконання зобов`язань.

Суд також звертає увагу позивача на те, що попри визначення ч. 1 ст. 550 ЦК України права кредитора на неустойку незалежно від наявності у нього збитків конструкція ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачає можливість дослідження судом такої категорії як значне перевищення розміру збитків з метою зменшення розміру неустойки.

Стосовно ж посилання відповідача за первісним позовом на позиції Верховного Суду під час вирішення питання про зменшення заявленої до стягнення неустойки, суд зазначає, що в питаннях підстав для зменшення розміру штрафних санкцій не може бути подібних правовідносин, оскільки кожного разу суд вирішує це питання на власний розсуд з огляду на конкретні обставини, якими обумовлене таке зменшення.

Схожі висновки викладено у постанові Велика Палата Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №755/10947/17 та у постанові Верховного Суду від 13.05.2025 у справі cправа №922/3639/24.

При вирішенні питання про зменшення неустокий за спором у цій справі судом не застосовано ч. 1 ст. 233 ГК України, якою передбачено право суду зменшити розмір санкцій, оскільки така норма означеного кодексу, який втратив чинність станом на момент ухвалення відповідного рішення, є процедурною та має застосовуватись станом не на момент виникнення спору, а станом на момент прийняття відповідного рішення щодо вказаного питання.

Окрім того суд звертає увагу на те, що 3% річних та інфляційні втрати не є штрафними санкціями за своєю правовою природою, а тому питання про їх зменшення судом не вирішувалось під час ухвалення цього рішення.

До того ж у постанові від 02.07.2025 у справі №903/602/24 (провадження №12-19гс25) Велика Палата Верховного Суду конкретизувала правовий висновок, викладений в її постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження №12-79гс19) та зазначила, що:

- три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є законодавчо встановленим та мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником;

- тому розмір процентів річних, який становить три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом.

Беручи до уваги наведене вище, суд дійшов висновку, що первісна позовна вимога ТОВ «ТК «Спецзапчасть» про стягнення з ПАТ Центренерго 186 740,78 грн пені підлягає задоволенню частково у розмірі 18 674,08 грн

Ураховуючи приписи статті 129 ГПК України та результати розгляду цієї справи, суд дійшов висновку, що:

- витрати позивача за первісним позовом по сплаті судового збору, розмір якого визначений від суми обґрунтованих позовних вимог про стягнення 370 345,22 гривень (55 615,93 грн 3% річних, 127 988,51 грн інфляційних втрат та 186 740,78 грн пені), без урахування зменшення пені, покладаються судом на ПАТ Центренерго повністю;

- витрати позивача за зустрічним позовом по сплаті судового збору покладаються судом на ПАТ Центренерго з огляду на відмову у задоволенні його зустрічних вимог повністю.

Суд звертає увагу ТОВ «ТК «Спецзапчасть» на приписи п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», згідно яких сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні зустрічних позовних вимог Публічного акціонерного товариства Центренерго (вул. Рудиківська, 49, смт Козин, Обухівський район, Київська обл., 08711, ідентифікаційний код 22927045) до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть (08700, Київська область, Обухівський район, м. Обухів, вул. Малишка, 9-В, ідентифікаційний код 36549406) про стягнення 2 073 413,78 гривень відмовити повністю.

2. Покласти на позивача за зустрічним позовом понесені ним судові витрати.

3. Первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть (08700, Київська область, Обухівський район, м. Обухів, вул. Малишка, 9-В, ідентифікаційний код 36549406) до Публічного акціонерного товариства Центренерго (вул. Рудиківська, 49, смт Козин, Обухівський район, Київська обл., 08711, ідентифікаційний код 22927045) задовольнити частково.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Центренерго (вул. Рудиківська, 49, смт Козин, Обухівський район, Київська обл., 08711, ідентифікаційний код 22927045) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть (08700, Київська область, Обухівський район, м. Обухів, вул. Малишка, 9-В, ідентифікаційний код 36549406):

- 127 988 (сто двадцять сім тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) грн 51 коп. інфляційних втрат;

- 55 615 (п`ятдесят п`ять тисяч шістсот п`ятнадцять) грн 93 коп. 3% річних;

- 18 674 (вісімнадцять тисяч шістсот сімдесят чотири) грн 08 коп. пені;

- 4 444 (чотири тисячі чотириста сорок чотири) грн 14 коп. судового збору.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 25.12.2025.

Суддя В.А. Ярема