ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025м. ДніпроСправа № 904/2905/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігорової Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу:

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР ФІНАНС", м. Черкаси

про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки у розмірі 7 928 268,77 грн.

Представники:

від позивача: Марінеско А.В., представник;

від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА:

Дніпровська міська рада звернулася (далі - позивач) до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить (з урахуванням уточненої позовної заяви - 1т. арк.с. 127-250, 2т. акр.с. 1-126) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР ФІНАНС" (далі - відповідач) безпідставно збережені кошти набуті без достатньої правової підстави, внаслідок несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :03:060:0001, розташованою за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 146, за період з 01.01.2022 по 29.05.2025 у розмірі 7 928 654,64 грн, а також просить стягнути судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 16.07.2025 о 11:00 год.

У призначене підготовче судове засідання 16.07.2025 представник відповідача не з`явився.

За ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як встановлено судом, відповідач - ТОВ "ЛІДЕР ФІНАНС" зареєстроване та має електронний кабінет у підсистемі "Електронний суд".

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Отже, Відповідач належно повідомлений про дату та час розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (копії ухвали суду від 17.06.2025) до електронного кабінету відповідача ТОВ "ЛІДЕР ФІНАНС" (доставлено 17.06.2025 о 20:44), яка міститься в матеріалах справи (арк.с. 106).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2025 продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 15.09.2025 включно та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 27.08.2025 о 11:00 год.

27.08.2025 від представника позивача до суду, через систему "Електронний суд", надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.

У призначене підготовче судове засідання 27.08.2025 представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2025 оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 23.09.2025 о 10:40 год.

23.09.2025 через відділ діловодства суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР ФІНАНС" кошти у розмірі 7 928 654,64 грн, набутих без достатньої правової підстави, внаслідок несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :03:060:0001.

У призначене підготовче судове засідання 23.09.2025 представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2025 прийнято заяву Дніпровської міської ради (уточнену позовну заяву) про збільшення позовних вимог) до розгляду, подальший розгляд справи буде проведено із врахуванням заяви (уточненої позовної заяви) про збільшення позовних вимог, продовжено строк розгляду підготовчого провадження в межах розумного строку та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 21.10.2025 о 10:40 год.

У призначене підготовче судове засідання 21.10.2025 представник відповідача не з`явився.

У підготовчому судовому засіданні 21.10.2025 представником позивача зазначено, що ним було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.11.2025 о 11:00 год.

У призначене судове засідання 19.11.2025 представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2025 оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 17.12.2025 об 10:30 год.

У призначене судове засідання 17.12.2025 представник відповідача не з`явився.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 17.12.2025 оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:060:0001 фактично перебуває у користуванні відповідача без достатньої правової підстави. Так, відповідач у період з 01.01.2022 по 29.05.2025 користувався земельною ділянкою без укладання договору оренди земельної ділянки та не сплачував при цьому плату у відповідному розмірі, що позбавило Дніпровську міську раду, як власника землі, права отримувати від цієї ділянки дохід у розмірі орендної плати.

Позиція відповідача

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідач у підготовчі та судове засідання з розгляду справи не з`являвся, явку повноважного представника не забезпечив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лідер Фінанс" має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі ЄСІТС, тому ухвали суду від 16.07.2025, 27.08.2025, 23.09.2025, 21.10.2025, 19.11.2025 в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету відповідача, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Ураховуючи вищевикладене, відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження та розгляд справи.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується з абз. 1 ч. 2 ст. 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лідер Фінанс" не скористалось своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, тому господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Інспекцією з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради здійснено обстеження земельної ділянки комунальної форми власності за адресою: вул. Набережна Перемоги, буд. 146 в м. Дніпрі (кадастровий номер :03:060:0001), за результатами якого складено акт обстеження земельної ділянки від 14.05.2025 року.

За наслідками обстеження земельної ділянки за кадастровим номером :03:060:0001 встановлено: Доступ до земельної ділянки: частково обмежений, місцями огороджена металевим парканом. Заїзд/виїзд здійснюється зі сторони вул. Набережної Перемоги та пров. Добровольців. На земельній ділянці розташовано автозаправний комплекс, що складється з: двоповерхової будівлі з трьома постами автомийки ліворуч і трьома постами автосервісу праворуч; будівлі теплогенераторної; одноповерхової будівлі операторської, перед якою встановлено металевий навіс на опорах, де розміщено 4 паливороздавальні колонки на бетонній основі; автогазозаправочного пункту з колонкою та надземною ємністю для зберігання зрідженого газу; металевих підземних паливних резервуарів.

На момент обстеження на території земельної ділянки здійснювалась господарська діяльність у вигляді: надання послуг автомийки і автосервісу, продаж алкогольних напоїв, тютюнових виробів. Господарська діяльність у вигляді продажу пального не здійснювалась. Покриття земельної ділянки асфальт, тротуарна плитка, частково має грунтове покриття з наявною травою.

Площа обстежуваної земельної ділянки, відповідно до кадастрового номера :03:060:0001, становить 07613 га.

Відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на земельній ділянці за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 146 в м. Дніпрі розташований автозаправний комплекс: Заправочна станція літ. Ж-2 загальною площею 2 557,5 кв.м., Сходи літ. ж1, Сходи літ. ж2, Приямок літ. ж3, приямок літ. ж4; Теплогенераторна літ. К-1 загальною площею 28,0 кв.м., Ганок літ. к1, Ганок літ. к2; Операторська літ. Л-1 загальною площею 11,4 кв.м., Ганок літ. л1; Навіс літ. М; №1-Огорожа; №2-Очисні споруди; №3-Паливно-роздавальна колонка; №4-Паливно-роздавальна колонка; №5-Паливно-роздавальна колонка; №6-Паливно-роздавальна колонка; №7-Ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів; №8-Ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів; №9-Ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів; №10-Ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів; №11-Пристрій прийому та зливу палива; №12-Резервна ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів; №13-Очисні споруди; №14-Колодязь інженерних мереж; №15-Покажчик В`ЇЗД; №16-Цінове табло; №17-Покажчик ВИЇЗД; №18-Ємність для зберігання зріджених вуглеводних газів; №19-Колонка газороздавальна; №20-Резервуар протипожежного запасу води; №21-Резервуар протипожежного запасу води; №22-Покажчик В`ЇЗД; №23-Цінове табло; №24-Покажчик ВИЇЗД; №25-Блискавковідвід; №26-Блискавковідвід; №27-Блискавковідвід; №28-Блискавковідвід; №29-Блискавковідвід; №30-Підпірна стінка; І-Замощення; ІІ-Замощення; ІІІ-Замощення. Власником якої з 16.03.2017 є Товариство з обмеженою відповідальністю Лідер Фінанс на підставі акту прийому-передачі, посвідченого 15.03.2017 Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою К.Ю.

Зважаючи на викладене ТОВ Лідер Фінанс користується земельною ділянкою за кадастровим номером :03:060:0001, на якій знаходяться належні йому на праві власності об`єкти нерухомості без достатньої правової підстави.

Внаслідок цього, Дніпровська міська рада, з метою захисту свого порушеного права, звертається до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Лідер Фінанс про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером :03:060:0001 з 01.01.2022 по 29.05.2025 у сумі 7 928 654,64 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Предметом доказування в даній справі є обставини фактичного користування земельною ділянкою, сума, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, що залежить від вартості цієї ділянки (її нормативної грошової оцінки), період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави.

Відносини, пов`язані з використанням землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди.

Відповідно до Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею (ст. 2, 3).

Відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права є предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що кондикційні зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов:

по-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння;

по-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою;

по-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України).

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Дніпровська міська рада відповідно до вимог пунктів 3, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" та ч.1 ст. 122 Земельного кодексу України є органом, який від імені територіальної громади здійснює права власника щодо спірної земельної ділянки.

У цій справі, як зазначено вище, відповідачу належить на праві власності нерухоме майно, розташоване на спірній земельній ділянці.

Статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

У статтях 122-124 Земельного кодексу України зазначено, що міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частинами 1 та 2 статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 Земельного кодексу України).

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 Земельного кодексу України).

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику (див. постанови від 27.09.2022 у справі № 922/423/19, від 20.09.2022 у справі №922/3684/20, від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20).

З аналізу глави 15, статей 120, 125, 206 Земельного кодексу України, ст.1212 Цивільного кодексу України вбачається, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташовано цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними (подібний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17).

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц та від 20.09.2018 у справі № 925/230/17).

З огляду на викладене, із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

За правовою позицією Верховного Суду, для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташовано необхідно, насамперед, з`ясувати: 1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; 2) площу земельної ділянки; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки); 4) період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20, постанови Верховного Суду від 10.02.2020 у справі №922/981/18, від 09.02.2021 у справі № 922/3617/19, від 16.08.22 у справі № 922/2095/21).

Таким чином, встановлення саме вказаних вище обставин входить до предмета доказування у межах вирішення спору у цій справі.

Відповідно до частини першої ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно із частинами 1, 4, 9 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій, сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі (аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19, від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20).

Земельна ділянка площею 0,7613 га з кадастровим номером :03:060:0001 є сформованою; вид цільового призначення цієї земельної ділянки 1.11.6, категорія земель землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, підтверджується інформацією Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Встановлені обставини свідчать про те, що відповідач як власник нерухомого майна у спірний період з 01.01.2022 до 29.05.2025 користувався земельною ділянкою, на якій це майно розташоване, за відсутності оформленого згідно з вимогами чинного законодавства права користування земельною ділянкою, не сплачуючи коштів за користування нею.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки. Для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

У підпункті 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України передбачено, що річна сума орендної плати не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на якій індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення станом на 1 січня поточного року, за певною формулою (пункт 289.2 статті 289 Податкового кодексу України).

Основою для визначення розміру орендної плати є нормативна грошова оцінка земель.

За приписами частини 4 статті 5, абзацу 3 частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру, зокрема, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування (ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оцінку земель").

Статтею 18 Закону України "Про оцінку земель" встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".

Відповідно до частини другої статті 20 і частини третьої статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.

Процедура проведення нормативної грошової оцінки земель визначається Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів №489 (зі змінами та доповненнями, який діяв у відповідний період). В основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель (пункт 1 розділу II Порядку №489).

Нормативна грошова оцінка всіх категорій земель та земельних ділянок населених пунктів (за винятком земель сільськогосподарського призначення та земельних ділянок водного фонду, що використовуються для риборозведення) визначається за формулою: Цн=(В*Нп) : Нк * Кф * Км, де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях); В - витрати на освоєння та облаштування території з розрахунку на квадратний метр (у гривнях); Нп - норма прибутку (6%); Нк - норма капіталізації (3%); Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки; Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки. Індексація нормативної грошової оцінки земельних ділянок здійснюється відповідно до статті 289 ПК (пункт 3 розділу II Порядку № 489). Крім того, зазначений Порядок передбачає можливість розрахунку середньої (базової) вартості одного квадратного метра земель населеного пункту, вартість одного квадратного метра земель населених пунктів за економіко-планувальними зонами, вартість одного квадратного метра земельної ділянки певного функціонального використання, які визначаються за іншими формулами та не пов`язані з нормативною грошовою оцінкою, яка застосовується для визначення розміру орендних платежів (пункти 7, 9, 10 Порядку №489).

Грошова оцінка загальної площі земельної ділянки визначається шляхом множення нормативної грошової оцінки одного квадратного метра зазначеної ділянки на її загальну площу.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий номер, проводиться вперше відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 №213 (зі змінами). За результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються за заявою зацікавленої особи як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (пункт 1 розділу III Порядку № 489). Порядком затверджена форма заяви (додаток 8) на витяг та сама форма витягу (додаток 9), у якій, зокрема вказано: "Витяг сформовано" із зазначенням дати його формування.

Відтак, результатом нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки є технічна документація на неї, а надання витягу з технічної документації є послугою компетентного органу (Держгеокадастру та його територіальних органів), який веде відповідний облік згідно з Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, про що зазначено в пункті 2 розділу III Порядку №489.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.

Видача витягу є адміністративною послугою, яка надається відповідним управлінням Держгеокадастру на виконання приписів Закону України "Про адміністративні послуги" та постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2011 №835 "Деякі питання надання Державною службою геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами адміністративних послуг", що не позбавляє його надати власнику (органу місцевого самоврядування) більш повну інформацію про зміни в нормативній грошовій оцінці конкретної земельної ділянки за попередній період, виходячи з технічної документації на таку земельну ділянку, яка зберігається в даних Державного земельного кадастру, оформивши відповідну довідку.

Так, згідно з підпунктами 8, 14, 15 пункту 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, до Державного земельного кадастру вносяться, зокрема відомості про нормативну грошову оцінку (значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яке розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у цьому пункті, та відомостей про нормативно грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку; дата проведення нормативної грошової оцінки земель), а також інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку (назва та дата розроблення документації із землеустрою, відомості про її розробників; назва, дата та номер рішення про затвердження документації із землеустрою, найменування органу, що його прийняв, електронні копії відповідних документів), інформація про документи, на підставі яких встановлено нормативно грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці, до складу якої входить земельна ділянка, згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку. Тобто, за наявності збережених попередніх відомостей у системі Державного земельного кадастру про проведену нормативну грошову оцінку земельної ділянки, визначеної конкретним кадастровим номером, власник такої ділянки не може бути обмеженим у праві на отримання такої інформації, якщо вона необхідна йому для захисту своїх земель.

Пунктом 162 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012р. №1051, визначено відомості, які можуть надаватися державними кадастровими реєстраторами у такій формі: 1) витягу з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; 2) довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), за формою згідно з додатком 41; 3) викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); 4) копії документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру. Витяги, довідки, викопіювання та копії документів, що створюють під час ведення Державного земельного кадастру, в паперовій та електронній формі відповідно до Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" мають однакову юридичну силу.

Згідно з додатком 41 передбачена форма довідки з Державного земельного кадастру, яка ідентифікує земельну ділянку за її кадастровим номером, місцем знаходження, площею, а також поряд з іншими даними містить відомості про економічну та нормативно грошову оцінку земель.

Відповідно до пункту 179 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012р. №1051, довідки з Державного земельного кадастру, що містять узагальнену інформацію про землі (території), надають органам державної влади, органам місцевого самоврядування для здійснення своїх повноважень, визначених законом, особам, які в установленому законом порядку включені до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників, Державного реєстру сертифікованих інженерів-геодезистів та Державного реєстру оцінювачів з експертної грошової оцінки земельних ділянок.

Отже, така довідка, поряд з витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, може бути належним доказом на обґрунтування її нормативної грошової оцінки.

Технічна документація на конкретну земельну ділянку, яка виготовляється на замовлення землекористувача (власника), відповідно до статті 20 Закону України "Про оцінку земель", також є джерелом інформації про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки.

Власник (землекористувач) може використати технічну документацію на обґрунтування нормативної грошової оцінки, надавши суду її оригінал або належно засвідчену копію. Відтак технічна документація, виготовлена на конкретну земельну ділянку уповноваженим органом, може бути належним доказом на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка набула статусу об`єкта цивільних прав.

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 та підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельної ділянки; платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку; при поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Таким чином, як положення Податкового кодексу України, так і законодавство про оцінку земель визнають належними доказами на обґрунтування оцінки землі довідку, витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка є об`єктом плати за землю, та технічну документацію на земельну ділянку.

З огляду на те, що земельним законодавством та Податковим кодексом України не обмежується можливість подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом з Державного земельного кадастру, належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка з Державного земельного кадастру, витяг з Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки.

Рішенням Дніпровської міської ради від 20.05.2020 № 12/57 "Про затвердження нормативної оцінки земель міста Дніпра" було затверджено Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста, розроблену ДП Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "ДІПРОМІСТО" імені Ю.М. Білоконя (п.1); ввести в дію з 01.01.2021 нормативну грошову оцінку земель міста Дніпра, де середня (базова) вартість 1 кв. м землі станом на 01.01.2019 644,05 грн.

За нормативно-правову базу при розробленні такої документації було прийнято чинний на той час (на момент здійснення зазначеного розроблення) Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.12.2016 № 489 зі змінами.

Розділом 2 Технічної документації передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для, окрім іншого, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, сукупна формула, яка застосовується для визначення нормативного грошової оцінки 1 кв.м. земельної ділянки, виглядає наступним чином: ЦН=ЦНМ х Кф х Км2 х Км3, а відносно конкретної земельної ділянки по даній справі, розрахунок нормативного грошової оцінки 1 кв.м. земельної ділянки виглядає наступним чином:

4 374,39 грн. = 644,05 грн. * 2,5 * 2,83 * 0,96

У свою чергу, нормативна грошова оцінка загальної площі відповідної земельної ділянки визначається шляхом множення нормативної грошової оцінки 1 кв.м. зазначеної ділянки на її загальну площу та на коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки за відповідний рік (відповідно до ст. 289 Податкового кодексу України):

36 632 454,17 грн. = 4 374,39 грн. * 7 613 кв.м. * 1,1 (за 2022 рік)

В подальшому, беручи до уваги коефіцієнти індексації грошової оцінки земельної ділянки, нескладно вирахувати нормативну грошову оцінку земельної ділянки за наступні роки.

42 127 322, 29 грн. = 36 632 454,17 грн. * 1,15 (за 2023 рік

44 275 815,72 грн. = 42 127 322,29 грн. * 1,051 (за 2024 рік

49 588 913,61 грн. = 36 632 454,17 грн. * 1,12 (за 2025 рік)

З наведеного вбачається, що розрахунки нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки здійснені на підставі діючої Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Дніпра, затвердженої рішенням Дніпровської міської ради від 20.05.2020 № 12/57 Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпра, яка відповідно до постанов Верховного Суду від 21.06.2022 по справі № 538/14/21, від 27.07.2022 у справі №644/3932/18-ц, від 01.03.2023 у справі №751/1543/19, від 13.03.2024 по справі №161/8273/20 є належним та допустимим доказом, як і саме рішення Дніпровської міської ради від 20.05.2020 № 12/57 Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпра.

Обґрунтування методики розрахунку суми коштів, які зберіг у себе землекористувач земельної ділянки за рахунок власника ділянки внаслідок користування землею без достатньої правової підстави, сформований за період з 01.01.2022 по 29.05.2025 та обґрунтування методики розрахунку сум, сплачених відповідачем за 2024, 2025 роки за земельну ділянку.

Листом від 09.05.2025 Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області надало інформацію про нараховані та фактично сплачені відповідачем кошти за користування земельною ділянкою, які були враховані позивачем під час здійснення розрахунку безпідставно збережених коштів, шляхом обчислення середньозваженого значення, яке враховує різні значення елементів, за формулою, яка наведена нижче.

Розрахунок в період з 01.01.2022 по 29.05.2025 здійснювався наступним чином:

01.01.2022 31.12.2022

Оскільки відповідно до інформації ГУ ДПС у Дніпропетровській області відповідачем не декларувалось жодної суми стосовно земельної ділянки за кадастровим номером :03:060:0001, то позивачем за вказаний період було здійснено розрахунок без урахування сплачених відповідачем коштів.

01.01.2023 31.12.2023

Оскільки загальна сума, сплачена відповідачем, відповідно до інформації ГУ ДПС у Дніпропетровській області, у 2023 році перевищує задекларовану, то позивачем було враховано всю суму, задекларовану відповідачем за вказаний період.

В свою чергу, розрахунок в період з 01.01.2024 по 29.05.2025 здійснювався з урахуванням суми коштів, яка задекларована відповідачем, що була вирахувана наступним чином.

01.01.2024 31.12.2024

Згідно наданої інформації ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відповідачем за 2024 рік задекларовано податкові зобов`язання з плати за землю:

- за земельну ділянку площею 0,568 га з кадастровим номером :04:078:0013 у сумі 54 761,83 грн.;

- за земельну ділянку площею 0,5869 га з кадастровим номером :09:182:0001 у сумі 280 670,73 грн.;

- за земельну ділянку площею 0,3807 га з кадастровим номером :08:646:0001 у сумі 351 897,80 грн.;

- за земельну ділянку площею 0,0827 га з кадастровим номером :08:648:0002 у сумі 114 948,82 грн;

- за земельну ділянку площею 0,7 га з кадастровим номером :08:832:0015 у сумі 389 714,25 грн.;

- за земельну ділянку площею 0,2064 га з кадастровим номером :03:060:0012 у сумі 292 633,27 грн.;

- за земельну ділянку площею 0,7613 га з кадастровим номером :03:060:0001 у сумі 1 079 368,74 грн.;

- за земельну ділянку площею 0,0133 га з кадастровим номером, який не зазначено у сумі 5 069,88 грн.

У 2024 році відповідачем сплачено 2 341 872,50 грн.

Відповідно до вимог пункту 1 розділу ІІ Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2021 за № 321/35943 з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються інтегровані картки платника (далі - ІКП) за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Тож надати інформацію щодо сплати відповідачем коштів за користування окремою земельною ділянкою органи податкової служби не мають можливості.

Ураховуючи викладене, суму коштів, які сплатив відповідач за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :03:060:0001 у 2024 році позивачем було розраховано шляхом обчислення середньозваженого значення, яке враховує різні значення елементів.

Середнє зважене використовується в разі, якщо окремі значення мають різну вагу, яку слід призначити кожному значенню.

Таким чином, вирахувавши так звану питому вагу кожної земельної ділянки, можливо визначити яку саме суму було сплачено відповідачем за кожну земельну ділянку окремо.

Для обчислення питомої ваги окремої земельної ділянки необхідно суму коштів, яку задекларовано підприємством по цій земельній ділянці розділити на загальну суму коштів, яку задекларував відповідач за усіма земельними ділянками.

Тобто, 54 761,83 + 280 670,73 + 351 897,80 + 114 948,82 + 389 714,25 + 292 633,27 +1 079 368,74 + 5 069,88 = 2 569 065,32 грн.

А отже, питома вага земельної ділянки за кадастровим номером :03:060:0001 у 2024 році складає: 1 079 368,74 / 2 569 065,32 х 100 = 42, 014.

Як зазначалось вище, у 2024 році відповідач сплатив 2 341 872,50 грн, а отже за земельну ділянку за кадастровим номером :03:060:0001 було сплачено 2 341 872,50 х 42,014 % = 983 914,31 грн.

Так, вирахувавши суму коштів, сплачених відповідачем за 2024 рік за земельну ділянку за кадастровим номером :03:060:0001, позивачем враховано отриману суму при розрахунку.

НГО х ставка орендної плати кошти сплачені землекористувачем.

44 275 815,72 х 0,07 983 914,31 = 2 115,273,08 грн.

За аналогією вирахувано суму коштів, яку відповідач сплатив за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :03:060:0001 за 2025 рік.

01.01.2025 29.05.2025

Згідно наданої податкової декларації з плати за землю відповідачем на 2025 рік задекларовано податкові зобов`язання з плати за землю:

- за земельну ділянку площею 0,568 га з кадастровим номером :04:078:0013 у сумі 61 333,25 грн.;

- за земельну ділянку площею 0,5869 га з кадастровим номером :09:182:0001 у сумі 314 351,22 грн.;

- за земельну ділянку площею 0,3807 га з кадастровим номером :08:646:0001 у сумі 393 966,78 грн.;

- за земельну ділянку площею 0,0827 га з кадастровим номером :08:648:0002 у сумі 128 742,68 грн;

- за земельну ділянку площею 0,7 га з кадастровим номером :08:832:0015 у сумі 436 479,96 грн.;

- за земельну ділянку площею 0,2064 га з кадастровим номером :03:060:0012 у сумі 327 749,26 грн.;

- за земельну ділянку площею 0,7613 га з кадастровим номером :03:060:0001 у сумі 1 208 892,98 грн.;

- за земельну ділянку площею 0,0133 га з кадастровим номером, який не зазначено у сумі 5 678,27 грн.

У 2025 році відповідач сплатив 214 088,79 грн.

61 333,25 + 314 351,22 + 393 966,78 + 128 742,68 + 436 479,96 + 327 749,26 + 1 208 892,98 + 5 678,27 = 2 877 194,40 грн.

А отже, питома вага земельної ділянки за кадастровим номером :03:060:0001 у 2025 році складає: 1 208 892,08 / 2 877 194,40 х 100 = 42,016.

У 2025 році відповідач сплатив 214 088,79 грн.

Таким чином за земельну ділянку з кадастровим номером :03:060:0001 у 2025 році було сплачено: 214 088,79 х 42,016 % = 89 951,54 грн.

Разом із цим, позивачем було враховано кількість днів у році, що минули.

Отже, розрахунок за період з 01.01.2025 по 29.05.2025 здійснювався за наступною формулою:

НГО х ставка орендної плати х кількість днів користування / кількість днів у році кошти сплачені землекористувачем.

49 588 913,61 х 0,07 х 149 / 365 89 951,54 = 1 327 068,64 грн.

Отже, суми які було сплачено відповідачем у 2023, 2024 та 2025 роках за користування земельною ділянкою :03:060:0001 враховані під час здійснення розрахунку суми коштів, які зберіг у себе землекористувач земельної ділянки за рахунок власника ділянки внаслідок користування землею без достатньої правової підстави.

Так, фінальний розрахунок суми коштів, які зберіг у себе землекористувач земельної ділянки за рахунок власника ділянки внаслідок користування землею без достатньої правової підстави має наступний вигляд:

36 632 454,17 грн. * 0,07 = 2 564 271,79 грн. (2022)

42 127 322, 29 грн. * 0,07 1 026 992,14 грн. = 1 921 920,42 грн. (2023)

44 275 815,72 грн. *0,07 - 983 914,31 грн. = 2 115 392,79 грн. (2024)

49 588 913,61 грн. *0,07 * 149 / 365 89 951,54 грн. = 1 327 068,64 грн. (2025)

Отже, загальна сума коштів, які зберіг у себе землекористувач земельної ділянки за рахунок власника ділянки внаслідок користування землею без достатньої правової підстави в період з 01.01.2022 по 29.05.2025 складає 7 928 654,64 грн.

Перевіркою наданого позивачем розрахунку заборгованості за користування земельною ділянкою судом порушень не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги набуття відповідачем права власності на нерухоме майно, а також користування Товариством з обмеженою відповідальністю "Лідер Фінанс" у період з 01.01.2022 до 29.05.2025 без достатніх на те правових підстав сформованою земельною ділянкою, на якій розташовано нерухоме майно, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 7 928 654,64 грн.

Вирішуючи питання про дію заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2025 у справі № 904/2905/25, суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Таким чином, оскільки позовні вимоги Дніпровської міської ради в даній справі суд задовольнив, при цьому вжиті заходи забезпечення позову є гарантією виконання рішення суду і потреба у забезпеченні позову на час ухвалення рішення не відпала, такі заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили відповідно до ч. 7 ст. 145 ГПК України.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за розгляд майнової вимоги в сумі 118 929,82 грн та заяви про забезпечення позову в сумі 1 514, 00 грн, всього 120 443,82 грн, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 145, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Фінанс» (18005, м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 336-А, ) на користь Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, про-т Дмитра Яворницького, буд. 75, ) кошти у розмірі 7 928 654,64 гривень, набутих без достатньої правової підстави, внаслідок несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :03:060:0001, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 120 443,82 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано - 22.12.2025.

Суддя В.Г. Бєлік