ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

17 грудня 2025 р. Справа № 902/957/25

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Шарко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали у справі

за заявою: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

представники сторін не з`явились

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа про неплатоспроможність ОСОБА_1 ..

Ухвалою суду від 24.09.2025 року відкрито провадження у справі № 902/957/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .. Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Призначено керуючим реструктуризацією у справі № 902/957/25 арбітражного керуючого Белінську Н.О.. Призначено попереднє засідання на 22.12.2025 року.

26.09.2025 року оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 та встановлено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника: протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

27.10.2025 року до суду від АТ "Ідея Банк" надійшла заява б/н від 24.09.2025 року (вх. № 01-36/1351/25) про визнання грошових вимог до боржника в розмірі 222 006,58 грн у справі № 902/957/25.

Ухвалою від 03.11.2025 року вказану заяву призначено до розгляду на 17.12.2025 року.

В судове засідання на визначену дату арбітражний керуючий, боржник та заявник не з`явились.

Натомість, 11.12.2025 року до суду від арбітражного керуючого Белінської Н.О. надійшло повідомлення № 02-845/8456 від 11.12.2025 року про результати розгляду вимог АТ "Ідея Банк".

15.12.2025 року до суду від АТ "Ідея Банк" надійшла заява б/н від 15.12.2025 року з запереченнями щодо повідомлення арбітражного керуючого про результати розгляду вимог кредитора.

Суд, розглянувши подану кредиторську заяву та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

За змістом кредиторської заяви та наявних матеріалів справи вбачається, що 14.08.2024, згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - Договір) (в редакція яка діяла у цей період) текст якого розміщено на Інтернет - сторінці Банку в розділі Архів публічних договорів за посиланням: https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts#4e6d870a-5c4d-49a8-8071-b978c5ec881b між АТ "Ідея Банк" (далі по тексту - Банк або Кредитор) та гр. ОСОБА_1 (надалі - позичальник або Боржник) було укладено Угоду № С-302-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та страхування (надалі - Кредитний договір №1).

Також, укладаючи Кредитний договір № 1 сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет - сторінці Банку за електронною адресою https://ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний (п. 4).

Згідно Кредитного договору № 1 Боржник отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної Кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_2 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_3 ), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого Кредитним договором ліміту Кредитної лінії, доступного Боржнику.

Процентна ставка за користування Кредитом становить 72% річних (протягом пільгового періоду 0,01% річних на заборгованість, що виникла внаслідок здійснення безготівкової оплати за допомогою БПК в торговельно-сервісній мережі і Інтернеті, зняття готівки, безготівкового переказу), яка є фіксованою протягом усього строку дії Угоди та може бути зміненою за умови погодження Сторонами в порядку визначеному цією Угодою. Процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту протягом дії Угоди 72%річних. Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) 48% річних.

Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 (двісті тисяч гривень 00 копійок) грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок). Враховуючи, що зобов`язання Банку щодо встановлення ліміту Кредитної лінії є для нього відкличними та безризиковими, визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту, протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснюється Банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень.

В подальшому, 14.08.2024 між АТ "Ідея Банк" (надалі - Банк, Кредитор) та гр. ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № М75.00302.011161926 (надалі - Кредитний договір №2).

Пунктом 2.1. Кредитного договору №2 визначено, що нанесенням власноручного підпису цим договором, Позичальник погоджується з тим, що ДКБОФО та Тарифи, які є невід`ємною частиною ДКБОФО, Графік щомісячних платежів (надалі-Додаток №1) є невід`ємними складовими цього Договору та зобов`язується виконувати їх умови та підтверджує, що в день укладення цього Договору за його вибором йому надано ДКБОФО та Тарифи, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, а також такі розміщені на офіційному веб-сайті Банку: https://ideabank.ua в редакції, яка діяла у цей період за наступним посиланням в розділі Архів публічних договорів: https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts#4e6d870a-5c4d-49a8-8071-b978c5ec881b.

Згідно Кредитного договору №2 Позичальник отримав кредит в розмірі 150 000,00 грн. сто п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок), зі сплатою 79,99% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором №2 графіком щомісячних платежів.

Банк повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитних договорів №1 та №2, що підтверджується виписками по рахунках Боржника.

Так, сума боргу боржника за кредитним договором № 1 станом на 24.09.2025 року становить: основний борг - 19 073,06 грн., прострочений борг - 877,27 грн., строкові проценти - 1 574,84 грн., прострочені проценти - 6 008,86 грн. Всього - 27 534,03 грн.

Сума боргу боржника за кредитним договором № 2 станом на 24.09.2025 року становить: строковий основний борг - 128 660,14 грн., прострочений основний борг - 10 164,85 грн., строкові проценти - 3 042,36 грн., прострочені проценти - 46 549,20 грн. Всього - 188 416,55 грн.

Відтак, загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитними договорами №1 та №2 становить 215 950,58 грн.

Посилаючись на наведені обставини, АТ "Ідея Банк" просить суд визнати грошові вимоги до боржника в розмірі 215 950,58 грн. боргу, а також судовий збір сплачений за подання даної заяви кредитора у розмірі 6 056,00 грн.

Наведені у заяві обставини підтверджені відповідними письмовими доказами.

Арбітражний керуючий Белінська Н.О. в повідомленні про результати розгляду вимог заперечила щодо визнання заявлених вимог, з посиланням на таке.

Відповідно до постанови Верховного суду від 01.02.2023 року № 199/7014/20 зазначено:

Пункт 1: Рішення суду мотивоване тим, що на підтвердження наявності у позичальника боргу за кредитним договором № 2815 замість розрахунку заборгованості банк надав документ, який містить лише відомості щодо наявного, на його думку, загального залишку заборгованості на 02 жовтня 2020 року з графіком погашення станом на цю ж дату. АТ "Банк Кредит Дніпро" не довело, що на час пред`явлення позову ОСОБА_1 мала заборгованість за кредитним договором № 2815 в розмірі 170 425,15 грн. Крім цього, дії банку при укладанні спірного кредитного договору суперечили вимогам чинного законодавства України, а саме Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ "Про захист прав споживачів" (далі - Закон № 1023-ХІІ, в редакції, чинній на час укладення кредитних договорів) та Закону № 1734-УІІІ, а тому розрахована банком заборгованість за договором № 2815 не може бути стягнута, так як є незаконною і не повинна містити у своєму складі нараховані суми щомісячної комісії за розрахунково - касове обслуговування, а отже, повинна бути зменшена на суму в розмірі вже сплачених ОСОБА_1 коштів в рахунок погашення цієї комісії.

Пункт 2: Також обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про необхідність здійснення перерахунку заборгованості за кредитним договором від 30 жовтня 2018 року № 2815. Оскільки суд позбавлений можливості встановити суми виниклої кредитної заборгованості, то позовні вимоги банку в частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 30 жовтня 2018 року № 2815 не підлягають задоволенню.

Пункт 3: Судами також встановлено, що на підтвердження наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором № 2815 в розмірі 170 425,15 грн банк надав розрахунок, який містить лише загальну вартість несплаченого кредиту, відсотків та комісії, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту, відсотків та комісії станом на 02 жовтня 2020 року.

Тому розрахована банком заборгованість за кредитним договором не може бути стягнута, так як не були надані детальні докази для підтвердження заборгованості.

У зв`язку з зазначеним було прошено АТ "Ідея Банк" надати детальний розрахунок заборгованості за угодою № С-302-0 від 14.08.2025 року та за кредитним договором № М75.00302.011161926 від 14.08.2025 року, де можна детально відслідкувати як саме відбувалися нарахування, а саме щоденно/щомісячно.

Також, у повідомленні зазначено, що заява з грошовими вимогами від АТ "Ідея Банк" була надіслана 23.10.2025 року, в зв`язку з зазначеним, 30-денний строк не пропущено.

АТ "Ідея Банк" у заяві з запереченнями щодо повідомлення арбітражного керуючого про результати розгляду вимог кредитора, зазначає таке.

Щодо угоди №С-302-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та страхування від 14.08.2024.

У правовідносинах, що виникли між сторонами в межах цієї Угоди та згідно чинних Тарифів Банку, які діяли на момент укладення Угоди по продукту не передбачено комісії, на підтвердження чого АТ "Ідея Банк" надає детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за угодою №С-302-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та страхування від 14.08.2024 станом на 24.09.2025.

Разом з цим, правові висновки, які викладено у постанові Верховного Суду від 01.02.2023 у справі № 199/7014/20, які стосуються нікчемності умови договору про споживчий кредит, щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості не може бути застосовано до спірних правовідносин у справі № 902/957/25, оскільки така не нараховувалась.

Щодо договору кредиту № М75.00302.011161926 від 14.08.2024.

Договором кредиту М75.00302.011161926 від 14.08.2024 плата за обслуговування кредиту не нараховувалась взагалі, на підтвердження чого АТ "Ідея Банк" надає детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором станом на 24.09.2025.

З детального розрахунку за кредитним договором чітко вбачається, що нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості по Кредитному договору не здійснювалось, а тому є безпідставними твердження керуючого реструктуризацією разом з покликаннями на практику Верховного суду від 01.02.2023 у справі № 199/7014/20, де такі висновки, не можуть бути застосовані у цій справі з огляду на вище наведене.

До вказаного заперечення кредитором надано:

детальний розрахунок по угоді С-302-0 від 14.08.2024 року, згідно якого: основний борг - 19 073,06 грн. (за період з 20.08.2024 - 23.09.2025), прострочений борг - 877,27 грн. (за період з 14.06.2025 - 14.09.2025), строкові проценти - 1 574,84 грн., прострочені проценти - 6 008,86 грн. (за період з 14.06.2025 - 14.09.2025). Всього - 27 534,03 грн.;

детальний розрахунок по кредитному договору М75.00302.011161926 від 14.08.2024 року, згідно якого: строковий основний борг - 128 660,14 грн. (за період з 14.08.2024 - 23.09.2025), прострочений основний борг - 10 164,85 грн. (за період з 14.05.2025 - 14.09.2025), строкові проценти - 3 042,36 грн., прострочені проценти - 46 549,20 грн. (за період з 14.05.2025 - 14.09.2025). Всього - 188 416,55 грн.

При цьому, суд зауважує, що всі нарахування здійснено кредитором до дати відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (ухвала суду від 24.09.2025 року про відкриття провадження у справі № 902/957/25)

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах № 910/13407/17, № 915/370/16 та № 916/3545/15.

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ст. 113 КУзПБ, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

За змістом ст. 1 КУзПБ, грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Частина 1 ст. 122 КУзПБ передбачає, що подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як вказувалось вище, 26.09.2025 року оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 та встановлено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника: протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до матеріалів справи, АТ "Ідея Банк" б/н від 24.09.2025 року (вх. № 01-36/1351/25) про визнання грошових вимог до боржника у справі №902/957/25 надійшла до суду 27.10.2025 року (здана на відправку до органу поштового зв`язку 23.10.2025 року), тобто в межах строку, визначеного ч. 1 ст. 45 КУзПБ строку на подання заяв з грошовими вимогами до боржника.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.07.2024 року у cправі № 910/1246/21, заявник сам визначає докази, які, на його думку, підтверджують заявлені вимоги; проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанова від 26.02.2019 у справі № 908/710/18);

- на стадії звернення кредиторів з вимогами до боржника та розгляду зазначених вимог судом принципи змагальності та диспозитивності у справі про банкрутство проявляються у наданні заявником відповідних документів на підтвердження своїх кредиторських вимог та заперечень боржника та інших кредиторів проти них (постанова від 23.04.2019 у справі №910/21939/15);

- покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог. Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України). Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів (постанова від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18, від 01.03.2023 у справі №902/221/22);

- розглядаючи кредиторські вимоги, суд в силу норм статей 45 - 47 КУзПБ має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (постанова від 21.10.2021 у справі № 913/479/18).

- використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами. Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами з застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення обґрунтованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанова від 07.08.2019 у справі № 922/1014/18).

Розглядаючи кредиторські вимоги, суд має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (див.висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19, від 29.03.2021 у справі № 913/479/18, постанова Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 15.03.2023 у справі № 904/10560/17).

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №200/5647/18-ц (провадження № 61-9618св19) зазначено, що виписка за картковим рахунком, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами".

Фактичне користування відповідачем коштами підтверджується наданою позивачем випискою. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача - баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції).

Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік №578/5) згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання держоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок".

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 14.08.2024, згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - Договір) (в редакція яка діяла у цей період) текст якого розміщено на Інтернет - сторінці Банку в розділі Архів публічних договорів за посиланням: https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts#4e6d870a-5c4d-49a8-8071-b978c5ec881b між АТ "Ідея Банк" (Банк) та гр. ОСОБА_1 (Клієнт) укладено угоду № С-302-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки та страхування.

Згідно умов Угоди, Клієнт надає Заяву про відкриття банківського поточного Рахунку для власних потреб у гривні на своє ім`я Саргсян Артур Гарушевич в АТ "Ідея Банк" в рамках продукту СВ WHІТЕ + із оформленням до Рахунку електронного платіжного засобу у вигляді банківської платіжної картки (надалі - БПК) із підключенням до сервісу "SМS-Банкінг", а Банк відкриває Клієнту в рамках банківського продукту СВ WHІТЕ + банківський поточний рахунок IBAN НОМЕР_2 у валюті гривня (надалі - Рахунок), операції за яким можуть здійснюватися з використанням БПК, оформляє до Рахунку та надає у користування БПК (п.2).

Банк надає Клієнту кредитні кошти на споживчі цілі у вигляді відновлюваної Кредитної лінії до Рахунку (надалі - Кредит) та здійснює платежі Клієнта з Рахунку (у т.ч. ініційовані Клієнтом за допомогою БПК) на умовах повернення, строковості та платності, а саме (п.3):

максимальний розмір Кредитної лінії становить 200 000,00 грн зі строком дії 12 місяців з автоматичною пролонгацією необмеженою кількість раз на строк 12 місяців кожен раз за умови виконання Клієнтом зобов`язань за цією Угодою та/або за відсутності заперечень з боку Сторін щодо пролонгації. Такі заперечення заінтересована Сторона надає іншій Стороні не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів до дати закінчення строку дії Кредитної лінії. Банк повідомляє Клієнта про відмову у пролонгації шляхом надсилання SМS - повідомлення на Фінансовий номер Клієнта (або письмово на адресу проживання Клієнта, або у формі електронного документа на - електронну пошту Клієнта, зазначену в цій Угоді). Клієнт повідомляє Банк про відмову від пролонгації строку дії Кредитного ліміту шляхом письмового звернення до Банку (п. 3.1).

розмір Кредитної лінії у дату укладання Угоди, становить 20 000 грн. та може бути змінений в межах Максимального розміру за ініціативою кожної з Сторін з дотриманням вимог ДКБОФО (п. 3.2.).

процентна ставка за користування Кредитом становить 72% річних, є фіксованою протягом усього строку дії Угоди, Проценти нараховуються за методом "факт-факт" на суму заборгованості (з дня фактичного описання суми операції з Рахунку), яка сформована станом на кінець кожного календарного дня та-виставляються до сплати в останній робочий день поточного розрахункового періоду. Нарахування процентів припиняється з настанням терміну повернення заборгованості за Кредитною лінією (п. 3.3.1).

процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту після завершення строку кредитування 72% річних. Проценти на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту нараховуються за методом "факт-факт" кожного календарного дня на прострочену суму основної заборгованості за Кредитною лінією, починаючи з дня, що слідує за датою платежу з повернення кредиту (п. 3.3.2).

процентна ставка за використання коштів понад ліміт (технічним овердрафт) 48% річних. Проценти за технічний овердрафт нараховуються щоденно за методом "факт-факт" на суму заборгованості, яка виникла станом на кінець календарного дня внаслідок перевищення суми операцій над доступним залишком коштів на Рахунку (доступним залишком Кредитного ліміту або залишком власних коштів) (п. 3.3.3).

пільгова процентна ставка становить 0,01% річних протягом пільгового періоду на заборгованість, що виникла внаслідок здійснення безготівкової оплати за допомогою БПК в торговельно-сервісній мережі і Інтернеті, зняття готівки, безготівкового переказу. Пільговий період триває з для першої операції, яка відповідає умовам застосування пільгової процентної ставки, до дня повного погашення всієї заборгованості, але не більше 33 (тридцяти трьох) днів. Якщо вся сума заборгованості за Кредитною лінією не погашена до кінця дії пільгового періоду, то пільгова процентна ставка не застосовувється та на наступний календарний день після закінчення дії пільгового періоду здійснюється перерахунок процентів за фіксованою процентною ставкою, що передбачена цією Угодою на суму операцій, на які поширювалася процента ставка (п. 3.3.34).

Повернення Кредиту здійснюється шляхом готівкового або безготівкового поповнення Рахунку не пізніше останнього робочого дня Платіжного періоду у розмірі не меншому Обов`язкового мінімального платежу. Повернення заборгованості може здійснюватися за допомогою розстрочки, згідно з чинними Тарифами Банку та ДКБОФО. Датою повернення Кредиту є дата зарахування коштів на Рахунок (п. 3.5).

На виконання умов кредитного договору № С-302-0, Боржнику було надано кредит шляхом встановлення відновлювальної Кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_2 , що підтверджується випискою по рахунку за період з 14.08.2024 року по 23.09.2025 року.

За змістом виписки по рахунку, боржник користувався кредитним лімітом та станом на 23.09.2025 року, загальна заборгованість по кредиту становить 27 534,03 грн.

Також, 14.08.2024 між АТ "Ідея Банк" (Банк/Кредитодавець) та гр. ОСОБА_1 (Позичальник/Клієнт) було укладено договір кредиту № М75.00302.011161926, за умовами якого Банк надає Клієнту кредит на споживчі цілі, а Клієнт отримує його на наступних умовах: тип кредиту - цільовий; сума кредиту - 150 000,00 грн.; процентна ставка та тип, % річних - 79,99%, фіксована; строк кредиту 36 місяців; договори додаткових та/або супутніх послуг - немає (п.1).

Процентна ставка є розміром плати за користування кредитними коштами, становить 79,99 процентів річних, що складає 0,22 процентів у день та є фіксованою. Нарахування процентів здійснюється за методом "факт/факт" починаючи з дати надання кредиту. Графік Позичальника (Додаток 1) до цього Договору в розрізі сум погашення кредиту і процентів є невід`ємною частиною Договору Нарахування процентів припиняється з настанням терміну повернення Кредиту, а також у інших випадках передбачених законом. Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту (п. 1.6.).

Дата повернення Кредиту - по 14.08.2027 включно. Повернення заборгованості за Договором здійснюється через рахунок НОМЕР_4 , відкритий у Банку (надалі - Рахунок) відповідно до порядку повернення кредиту, згідно з Додатком №1. Датою оплати кредиту є дата поступлення коштів на Рахунок Банку (п. 1.7).

У випадку коли Позичальник допустив прострочення чергового платежу, з дня наступного за днем платежу згідно з Графіком, на прострочену суму кредиту нараховується процентна ставка 79,99 процентів річних (п. 1.8).

Банк надає кредит Позичальнику для власних потреб, шляхом переказу коштів в розмірі 150 000,00 грн. на рахунок НОМЕР_5 Позичальника, який відкритий в АТ "Ідея Банк", МФО 336310. Датою видачі кредиту є дата зарахування кредитних коштів на рахунок Позичальника (п. 1.10).

На виконання умов вказаного договору, боржнику було надано кредит в розмірі 150 000,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями від 14.08.2024 року та випискою по рахунку за період з 14.08.2024 року по 24.09.2025 року.

Боржник свої зобов`язання належним чином не виконав, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договорами, в зв`язку з чим заборгував кредитору за кредитним договором № С-302-0 в загальній сумі 27 534,03 грн., з яких: основний борг - 19 073,06 грн., прострочений борг - 877,27 грн., строкові проценти - 1 574,84 грн., прострочені проценти - 6 008,86 грн.; та за кредитним договором № М75.00302.011161926 в загальній сумі 188 416,55 грн., з яких: строковий основний борг - 128 660,14 грн., прострочений основний борг - 10 164,85 грн., строкові проценти - 3 042,36 грн., прострочені проценти - 46 549,20 грн., що підтверджується наявними матеріалами справи, в т.р. розрахунком заборгованості та виписками по рахунку боржника.

Загальна заборгованість ОСОБА_1 перед АТ "Ідея Банк" за вказаними кредитними договорами становить 215 950,58 грн.

Водночас, судом встановлено, що станом момент розгляду поданої кредиторської заяви, доказів щодо погашення Боржником заборгованості перед АТ "Ідея Банк" в загальній сумі 215 950,58 грн не надано.

Крім того, суд зауважує, що боржником у доданому до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність конкретизованому списку боржників та кредиторів, підтверджено наявність поточної заборгованості перед АТ "Ідея Банк" за кредитними договорами, згідно інформації отриманої з УБКІ станом на 20.05.2025 року, в розмірі 147 953,12 грн. та 22 349,03 грн., відповідно.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 КУзПБ, заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 133 КУзПБ, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам, які перебувають/перебували у трудових відносинах із боржником, сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами; 3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви АТ "Ідея Банк" б/н від 24.09.2025 року (вх. № 01-36/1351/25) про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/957/25, в повному обсязі та визнання заявлених вимог в розмірі 215 950,58 грн. заборгованості, які підтверджені наданими доказами з віднесенням їх до другої черги задоволення.

Крім того, визнанню підлягають вимоги в розмірі 6 056,00 грн - судового збору за подання кредиторської заяви (підлягають відшкодуванню позачергово до задоволення вимог кредиторів).

При цьому, судом не приймаються заперечення арбітражного керуючого щодо заявлених кредиторських вимог, оскільки наведені у запереченнях обставини не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, не спростовують заявлених кредиторських вимог та не є підставою для відмови в задоволенні кредиторської заяви.

Водночас, суд зауважує, що посилання арбітражного керуючого на судову практику у справі № 199/7014/20 не є релевантним для даної справи, оскільки предметом розгляду вказаної заяви є вимоги щодо нарахування боргу та відсотків по кредитним договорам, а не щодо нарахування щомісячної комісії за розрахунково-касове обслуговування.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9 (ч. 4), 45, 113, 133 КУ з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 232-236, 242, 326 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити заяву АТ "Ідея Банк" б/н від 24.09.2025 року (вх. № 01-36/1351/25) про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/957/25, повністю.

2. Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства "Ідея Банк" (вул. Валова, 11, м. Львів, 79008; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 215 950,58 грн заборгованості (друга черга задоволення вимог кредиторів); а також 6 056,00 грн - витрат на сплату судового збору за подання кредиторської заяви (підлягають відшкодуванню позачергово до задоволення вимог кредиторів) у справі №902/957/25.

3. Арбітражному керуючому (керуючому реструктуризацією) Белінській Н.О. внести відповідні кредиторські вимоги до реєстру вимог кредиторів Боржника по справі № 902/957/25.

4. Копію ухвали надіслати до електронних кабінетів ЄСІТС та на електронні поштові адреси: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; арбітражному керуючому Белінській Н.О. - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ТОВ "Авентус Україна" - ; представнику ТОВ "Авентус Україна" адвокату Сабурі С.О. - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; АТ "Універсал Банк" - , представнику АТ "Універсал Банк" Македону О.А. - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; АТ "Ідея Банк" - .

Згідно ч. 6 ст. 45 КУ з процедур банкрутства, ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи