ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2025 р. Справа №909/359/25

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Зварич О.В.

Скрипчук О.С.

секретаря судового засідання Копець Х.А.

розглянувши апеляційну скаргу Первинної профспілкової організації профспілки працівників освіти і науки України Болехівського ліцею № 2 "Науковий" від 30.10.2025 (вх. №ЗАГС 01-05/3196/25)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2025 ( повний текст рішення складено та підписано 15.10.2025, суддя Кобецька С.М.)

у справі № 909/359/25

за позовом Первинної профспілкової організації профспілки працівників освіти і науки України Болехівського ліцею № 2 "Науковий", м.Болехів

до відповідача Первинної профспілкової організації Болехівського ліцею № 2 "Науковий", м. Болехів

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

- ОСОБА_1 , м. Болехів

- ОСОБА_2 , м. Болехів

про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відкликання протоколу засідання профспілкового комітету

з участю представників:

від позивача: Томин С.В. - в режимі відеоконференції, Чижик М.Т.;

від відповідача: Устінський А.В. - в режимі відеоконференції; треті особи: не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Івано-Франківської області надійшлапозовна заява Первинної профспілкової організації профспілки працівників освіти і науки України Болехівського ліцею № 2 "Науковий" до відповідача Первинної профспілкової організації Болехівського ліцею № 2 "Науковий" про визнання твердження заступника голови Первинної профспілкової організації Каричорт Лідії Юліанівни: «…Первинний профспілковий комітет Болехівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 не об`єктивно та неправдиво подає інформацію» недостовірною інформацією, та такою, що має негативний характер для позивача та принижує його ділову репутацію; визнання твердження члена Первинної профспілкової організації ОСОБА_2 : «ситуацію у колективі викладено неправдиво» недостовірною інформацією, та такою, що має негативний характер для позивача та принижує його ділову репутацію; зобов`язати профспілковий комітет Первинної профспілкової організації Болехівського ліцею №2 «Науковий» відкликати протокол №6 засідання профспілкового комітету Первинної профспілкової організації Болехівського ліцею №2 «Науковий» () від 13.12.2024.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висловлена третіми особами інформація спрямована на створення у необмеженого кола осіб негативної оцінки для ділової репутації позивача, як учасника суспільних відносин та негативної оцінки діяльності профспілкової організації, як юридичної особи, а відтак, порушує немайнове право, тому просить зобов`язати відповідача відкликати протокол № 6.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2025 у справі №909/359/25 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

При ухваленні рішення суд виснував, що вжиті в протоколі №6 від 13.12.2024 висловлювання відображають лише власну оцінку реальних подій, висловлену у формі оціночних суджень, критичних зауважень, припущень, а тому не є достовірною чи негативною інформацією та не мають ознак приниження ділової репутації позивача.

Додатковим рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2025 року заяву Первинної профспілкової організації Болехівського ліцею №2 «Науковий» (вх. №16634/25 від 13.10.2025) про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 21 000,00 грн задоволено частково. Стягнуто з Первинної профспілкової організації працівників освіти і науки України Болехівського ліцею №2 «Науковий» на користь Первинної профспілкової організації Болехівського ліцею №2 «Науковий» 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В решті у задоволенні заяви відмовлено.

Первинна профспілкова організація профспілки працівників освіти і науки України Болехівського ліцею №2 «Науковий», не погодившись з рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2025 звернулась до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій скаржник вважає, що рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2025 у справі №909/359/25 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Скаржник в своє обґрунтування вказує на те, що спірні висловлювання третіх осіб містять категоричне ствердження про факт недостовірності конкретної інформації, викладеної в офіційному документі іншої юридичної особи (листі-вимозі профспілкового комітету ЗОШ №2); стосується конкретної життєвої ситуації, а саме оцінки діяльності директора, фактів судових рішень, поновлень на роботі, які документально підтверджені; мають претензію на істину (викладено в офіційному документі протоколі профспілкового засідання), а не на вираження власного світогляду; можуть бути перевірені на достовірність у судовому порядку. Зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду справи було встановлено, що у листі-вимозі були викладені конкретні факти з посиланням на документи, які їх підтверджують, а висловлювання третіх осіб не були абстрактними судженнями чи риторичними оціночними фразами, а твердженнями про неправдивість викладених у листі-вимозі відомостей. Відтак, вважає, що висловлювання третіх осіб стосувались конкретних фактів, можуть бути перевірені на предмет відповідності їх об`єктивній дійсності шляхом вивчення змісту листа-вимоги та доданих до нього документів. Отже, скаржник робить висновок, що висловлювання третіх осіб мають характер фактичних тверджень, а не оціночних суджень.

Відповідач Первинна профспілкова організація Болехівського ліцею №2 «Науковий» у відзиві на апеляційну скаргу від 11.11.2025 заперечує проти доводів скаржника, вказуючи на те, що за приписами ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Зазначає, що оціночним судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Висловлювання, що «… первинний профспілковий комітет Болехівської ЗОШ-І-ІІІ ступенів №2 необ`єктивно та неправдиво подає інформацію» та слова «ситуацію у колективі викладено неправдиво» не містить жодних фактів чи даних, які не відповідали б дійсності. Це була висловлена ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суб`єктивна думка, сформована на підставі власного бачення ситуації. Висловлювання були власними судженнями у межах реалізації конституційного права на свободу думки і слова (ст. 34 Конституції України), а також права на участь у діяльності професійних спілок та підпадають під категорію «оціночні судження», що не підлягають спростуванню. Зазначає, що не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати (постанова Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/10429/18). Просить, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2025 у справі №909/359/25 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Треті особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 04.11.2025 шляхом надіслання такої поштовим зв`язком на їхні поштові адреси, докази чого наявні в матеріалах справи, відзивів на апеляційну скаргу не подали.

Станом на 09.12.2025 клопотань про відкладення розгляду справи не поступало.

В судове засідання 09.12.2025 в режимі відеоконференції з`явились представники позивача та відповідача, які надали пояснення по суті апеляційної скарги.

Вивчивши апеляційну скаргу та відзив на неї, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.

У Болехівському ліцеї №2 Науковий створені дві профспілкові організації:

- Первинна профспілкова організація профспілки працівників освіти і науки України Болехівського ліцею №2 "Науковий", що вбачається з відповіді №1228213 з ЄДРЮОФОПГФ від 25.03.2025

- Первинна профспілкова організація Болехівського ліцею №2 "Науковий", що підтверджується відповіддю №1228253 з ЄДРЮОФОПГФ від 25.03.2025.

19.11.2024 профспілковий комітет Первинної профспілкової організації профспілки працівників освіти та науки України Болехівського ліцею №2 «Науковий» (позивач) звернувся до Болехівської міської ради з листом про розірвання трудового договору з директором Болехівського ліцею №2 «Науковий» ОСОБА_3 .

Болехівська міська рада в листі від 29.11.2024 повідомила Первинну профспілкову організацію Болехівського ліцею №2 «Науковий» (відповідача) про надходження листа-вимоги від 19.11.2024 на адресу міської ради та скерувала лист позивача для розгляду відповідачу та просила повідомити про результат розгляду.

13.12.2024 профспілковий комітет Первинної профспілкової організації Болехівського ліцею №2 «Науковий» (відповідач) провів засідання, на якому розглянув лист-вимогу від 19.11.2024 та за результатами розгляду склав протокол №6.

На засіданні профспілкового комітету Первинної профспілкової організації Болехівського ліцею №2 «Науковий» виступили голова Первинної профспілкової організації ОСОБА_4 , заступник ОСОБА_1 та член профспілкового комітету - вчитель географії ОСОБА_2 .

Як вбачається з протоколу №6, єдиним питанням порядку денного на засідання профспілкового комітету, було розгляд листа-вимоги профспілкового комітету Первинної профспілкової організації Болехівського ліцею №2 «Науковий» (позивача), в якому останній вимагав розірвати трудовий договір з директором Болехівського ліцею №2 «Науковий» ОСОБА_3 . На засіданні всіма присутніми 33 членами профспілкової організації (відповідача) одноголосно прийнято рішення, про те, що лист-вимога не відповідає дійсності, а більшість працівників не погоджуються і не знали про існування такого листа-вимоги.

Під час розгляду питання на засіданні виступили:

- ОСОБА_1 , яка запропонувала не підтримувати листа-вимогу про розірвання трудового договору з директором ліцею ОСОБА_3 , оскільки більшість працівників позитивно оцінюють роботу керівника, а також Первинний профспілковий комітет Болехівської ЗОШ І-ІІІ ступенів (на той час назва профспілкової організації позивача) не об`єктивно та неправдиво подає інформацію;

- ОСОБА_5 , яка у своєму виступі висловила думку, що ОСОБА_6 сумлінно виконує свої посадові обов`язки, ситуацію у колективі викладено неправдиво, тому що лист-вимога написано без усіх членів профспілкового комітету, а тільки профспілковим комітетом у кількості 5 осіб, більшість працівників не погоджуються з таким листом вимогою, тому немає підстав для розірвання трудового договору з директором Болехівського ліцею №2 «Науковим» ОСОБА_3 .

Листом №2 від 16.12.2024 відповідач надіслав копію протоколу засідання Первинної профспілкової організації Болехівського ліцею №2 Науковий №6 від 13.12.2024 Болехівській міській раді.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

При ухваленні постанови суд апеляційної інстанції виходив з такого.

Відповідності до вимог ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частинами 1-2 ст. 7 Закону України «Про інформацію» визначено, що право на інформацію охороняється законом. Ніхто не може бути обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Згідно з ч.1 ст. 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

За змістом приписів ст. 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене ст. 277 ЦК України належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб`єкта (підприємця).

Відтак, право юридичної особи на спростування недостовірної інформації виникає тоді, коли поширена щодо неї інформація містить фактичні твердження про події і явища, що є неправдивими, неточними або неповними, стосуються її діяльності та завдали або могли завдати шкоди її діловій репутації.

За приписами ст.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Європейський суд з прав людини зазначав, що необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до частин 1-2 ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на вибір.

Частиною 1 ст. 68 Конституції України визначено зобов`язання неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

З врахуванням, наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що висловлювання ОСОБА_7 «… Первинний профспілковий комітет Болехівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 необ`єктивно та неправдиво подає інформацію» та ОСОБА_8 «ситуацію у колективі викладено неправдиво» були суб`єктивною думкою, сформованою на підставі власного бачення ситуації даних осіб.

Отже, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що дані висловлювання були власними судженнями у межах реалізації конституційного права на свободу думки і слова, а також права на участь у діяльності професійних спілок і підпадають під категорію «оціночні судження», що не підлягає спростуванню.

Дані висловлювання не містять жодної конкретної події, дати, факту, цифри, опису певної конкретної дії чи конкретного порушення.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слова сказані ОСОБА_1 та ОСОБА_8 на засіданні профспілкової організації це висловлення їх суб`єктивних думок, зокрема, ОСОБА_1 запропонувала не підтримати лист-вимогу, оскільки більшість працівників позитивно оцінюють роботу керівника, а також позивач не об`єктивно та не правдиво подає інформацію - без посилання на конкретні факти чи порушення. В свою чергу ОСОБА_8 висловила позитивну думку щодо роботи директора ліцею та зазначила, що ситуацію у колективі викладена неправдиво, тому що лист вимогу написано без усіх членів профспілкового комітету, а більшість працівників не погоджуються з таким.

Отже, суд вважає, що зі змісту вказаних висловлювань вбачається, та що вони не констатують факт, а надають лише оцінку фактів, відображають власні думки, а отже, в розумінні норм закону є оціночними судженнями.

Таким чином, вжиті в протоколі №6 від 13.12.2024 висловлювання відображають лише власну оцінку реальних подій, висловлену у формі оціночних суджень, критичних зауважень, припущень, а тому не є недостовірною чи негативною інформацією та не мають ознак приниження ділової репутації позивача.

У протоколі №6 не містяться жодних фактів, а мають місце лише зафіксовані суб`єктивні оціночні думки ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .

Відтак, не може бути предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати (постанова Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/10429/18).

З врахуванням викладеного, твердження скаржника про «конкретний характер фактів» є юридично необґрунтованим і прямо суперечить визначеним законом критеріям розмежування фактів та оціночних суджень.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання профспілкового комітету Первинної профспілкової організації Болехівського ліцею №1 «Науковий» відкликати протокол №6 від 13.12.2024, то суд першої інстанції правильно вказав на те, що така вимога є похідною від попередніх вимог, а тому в задоволенні такої правомірно відмовлено.

Отже, за наслідками апеляційного перегляду оскарженого судового рішення судова колегія констатує, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2025 року у справі №909/359/25, а зводяться до переоцінки доказів у даній справі.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд ухвалив:

1. Апеляційну скаргу Первинної профспілкової організації профспілки працівників освіти і науки України Болехівського ліцею № 2 "Науковий" від 30.10.2025 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2025 у справі №909/359/25 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. ст. 287-288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

Судді О.В. Зварич

О.С. Скрипчук