ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" грудня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/3023/25
Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Шаповаловій Д.С.

розглянувши матеріали справи та та заяви (вх. № 30112/25 від 23.12.2025 року) Товариства з обмеженою відповідальністю господарчий магазин «Уют» про відстрочку виконання рішення суду

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11
до Товариства з обмеженою відповідальністю господарчий магазин Уют, 61103, м. Харків, вул. Двадцять третього Серпня, 55
простягнення 122 911,97 грн.
за участю представників сторін:

позивача: не з`явився;

відповідача (заявника): не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю господарчий магазин «Уют» про стягнення заборгованості за невиконання зобов`язань за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 122 911,97 грн., за період: січень 2022 року квітень 2023 року.

Також до стягнення заявлені судові витрати.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 03.11.2025 року позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю господарчий магазин «Уют» на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 122 911,97 грн. та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

25.11.2025 року судом на виконання рішення було видано відповідний наказ.

23.12.2025 року від Товариства з обмеженою відповідальністю господарчий магазин «Уют» через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 30112/25 від 23.12.2025 року) про відстрочку виконання рішення суду, у якій останній, просить суд, прийняти відповідну заяву до розгляду. Заборгованість відповідача ТОВ Господарчий магазин «Уют» перед позивачем КП «Харківські теплові мережі» за невиконання зобов`язань за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії розстрочити, та встановити наступний порядок її погашення : до 31.01.2026 року 9 791,20 грн., до 28.02.2026 року 9 791,20 грн., до 31.03.2026 року 9 791,20 грн., до 30.04.2026 року 9 791,20 грн., до 31.05.2026 року 9 791,20 грн., до 30.06.2026 року 9 791,20 грн., до 31.07.2026 року 9 791,20 грн., до 31.08.2026 року 9 791,20 грн., до 30.09.2026 року 9 791,20 грн., до 31.10.2026 року 9 791,17 грн. Також, просить суд, для заборгованість відповідача ТОВ Господарчий магазин «Уют» по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. встановити наступний порядок її погашення - до 31.01.2026 року.

Ухвалою суду від 24.12.2025 року прийнято заяву (вх. № 30112/25 від 23.12.2025 року) Товариства з обмеженою відповідальністю господарчий магазин «Уют» про відстрочку виконання рішення суду, та призначено її до розгляду у судовому засіданні на "29" грудня 2025 р. о(б) 13:10 год. Запропоновано позивачу до 12:00 год. - 29.12.2025 року надати пояснення щодо заяви (вх. № 30112/25 від 23.12.2025 року) Товариства з обмеженою відповідальністю господарчий магазин «Уют» про відстрочку виконання рішення суду. Явку учасників справи визнати не обов`язковою.

25.12.2025 року від позивача через канцелярію суду надійшли додаткові пояснення (вх. № 30314/25), у яких останній зазначає, що на теперішній час заборгованість Боржника за вищезазначеним рішенням суду, з урахуванням часткових сплат, складає 97 911,97 грн., витрат зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн. Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" не заперечує проти розстрочення рішення суду в сумі 100 334,37 грн. на строк 10 місяців з моменту розгляду даного клопотання. Також, просить суд, долучити пояснення позивача до матеріалів справи. Провести судове засідання, призначене на 29.12.2025 року об 13:10 год., без участі представника.

Ухвалою суду від 29.12.2025 року, яку занесено до протоколу судового засідання, судом вищевказані документи долучено до матеріалів справи.

Уповноважені представники сторін у призначене судове засідання з розгляду заяви (вх. № 30112/25 від 23.12.2025 року) Товариства з обмеженою відповідальністю господарчий магазин «Уют» про відстрочку виконання рішення суду не з`явились, про час та місце розгляду повідомлені належним чином, про свідчить довідка про доставку електронного листа, а саме:

- «Документ в електронному вигляді "Ухвала" від 24.12.2025 року у справі № 922/3023/25 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Підгорний Борис Борисович в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 24.12.2025 року о(б) 19:10 год.»;

- «Документ в електронному вигляді "Ухвала" від 24.12.2025 року у справі № 922/3023/25 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 24.12.2025 року о(б) 19:10 год.»;

- «Документ в електронному вигляді "Ухвала" від 24.12.2025 по справі № 922/3023/25 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Товариство з обмеженою відповідальністю господарчий магазин «Уют» в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 24.12.2025 року о(б) 19:14 год.».

Враховуючи вищевикладене, сторони у справі належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви (вх. № 30112/25 від 23.12.2025 року) Товариства з обмеженою відповідальністю господарчий магазин «Уют» про відстрочку виконання рішення суду.

Суд дослідивши матеріали справи, та клопотання позивача викладене у наданих до суду додаткових поясненнях (вх. № 30314/25 від 25.12.2025 року), про проведення судового засідання, призначеного на 29.12.2025 року об 13:10 год. без участі представника, дійшов до висновку, що вони не суперечить вимогам Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку зі чим, суд дійшов висновку про їх задоволення.

При цьому, суд приймає до уваги, що згідно вимог частини 2 статті 232 Господарського процесуального кодексу України, процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Частиною 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом без оформлення окремого документа, зазначаються у протоколі судового засідання. Суд може оформити такі ухвали окремим документом після закінчення судового засідання.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями) (частина 2 статі 235 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, неявку у призначене судове засідання уповноважених представників сторін, судом у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України 29.12.2025 року було підписано повний текст ухвали.

Розглянувши заяву (вх. № 30112/25 від 23.12.2025 року) Товариства з обмеженою відповідальністю господарчий магазин «Уют» про відстрочку виконання рішення суду, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши надані заявником докази, які мають значення для її розгляду, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012).

Відповідно до вимог частини 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно частин 2, 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 Господарського процесуального кодексу.

Відповідно до частин 4, 5, 7 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

З аналізу вищевикладеного слідує, що вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, вирішуючи питання про розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Положеннями пункту 9 частини 2статті 129 Конституції України, статті 326 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип обов`язковості рішень суду, згідно із яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковим на всій території України.

Відповідно до частини 2 статті 326 Господарського процесуального кодексу України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2012 року у справі № 11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що розстрочення виконання судового рішення можлива лише у виняткових випадках, при наявності доказів та обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

В обґрунтування наданої заяви (вх. № 30112/25 від 23.12.2025 року) Товариства з обмеженою відповідальністю господарчий магазин «Уют» заявник зокрема зазначає, що в рамках виконання судового рішення, відповідачем у справі було добровільно сплачена сума боргу у розмірі 25 000,00 грн., і на сьогоднішній день сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 97 911,97 грн.

Також зазначає, що відповідач у справі повністю визнає суму боргу, судове рішення ним не оскаржувалось і не вчинялось будь - яких дій щодо затягування його виконання. Часткове погашення суми боргу свідчить про відповідальний підхід відповідача і розуміння важливості виконання зобов`язань в тих складних економічних та політичних умовах які склалися через повномасштабне вторгнення російської федерації. Загальна заборгованість за договором укладеним із позивачам виникла не через навмисне невиконання вимог договору, а виключно через фактичну відсутність економічної діяльності з боку відповідача в наслідок триваючих бойових дій та військового стану, наявності інших фінансових зобов`язань в тому числі по сплаті податків. У зв`язку із чим, примусове стягнення заборгованості, через виконавчу службу, може мати вкрай негативі наслідки для відповідача, оскільки призведе до збільшення фінансового тягаря у вигляді сплати коштів за виконавче провадження і проведення виконавчих дій. Також зазначає, що не призведе до економічного ефекту на який може розраховувати позивач на сьогоднішній день грошові кошти на рахунку відповідача відсутні, матеріальних цінностей на балансі не має. Проте на переконання відповідача, розстрочка залишку боргу у сумі 97 911,97 грн. шляхом його погашення рівнозначними платежем протягом 10 місяців забезпечить реальне виконання судового рішення і сприятиме відновленню порушених прав позивача. Судовий збір у сумі 2 422,40 грн. відповідач зобов`язується погасити окремо до 31.01.2026 року.

У зв`язку із чим, останній звернувся до суду із відповідною заявою, до якої додано довідку АТ КБ «Приватбанк» про поточний стан рахунку від 22.12.2025 року, довідку АТ КБ «Приватбанк» про закриття рахунку від 22.12.2025 року, та квитанцію від 05.12.2025 року про сплату частині боргу у розмірі 25 000,00 грн.

Як вже було зазначено судом, передбачені статтею 331 Господарського процесуального кодексу України обставини, з якими закон пов`язує можливість надання розстрочення, є оціночними, а необхідність використання права на розстрочку, закон відносить на розсуд суду. Вказане право застосовується за визначених в законі умов, з урахуванням всіх обставин справи.

Тобто можливість розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

З огляду на те, що основним принципом судочинства має бути відновлення прав та інтересів кредитора, до обов`язків суду відноситься дослідження усієї сукупності обставин потенційної можливості виконання судового рішення, задля отримання кредитором повної суми коштів, що складають предмет заборгованості.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 року "Чижов проти України" зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції.

Отже, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у даному випадку, негайне звернення стягнення на кошти і майно боржника у виконавчому провадженні хоча й може забезпечити виконання цього рішення, однак з великою вірогідністю не буде сприяти ефективному відновленню та може порушити господарську діяльність відповідача, що неминуче завдасть шкоди як самому відповідачу, так і іншим особам.

Крім того, позивач у наданих до суду 25.12.2025 року додаткових поясненнях (вх. № 30314/25) зазначив, що Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" не заперечує проти розстрочення рішення суду в сумі 100 334,37 грн. на строком на 10 місяців з моменту розгляду даного клопотання.

З огляду на викладені обставини справи, суд дійшов висновку, що наявність заборгованості відповідача зумовлена обставинами, які в сукупності є особливими.

Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень позивача проти заяви відповідача (вх. № 30112/25 від 23.12.2025 року) про відстрочку виконання рішення суду, із урахуванням інтересів позивача, суд вважає за можливе задовольнити заяву (вх. № 30112/25 від 23.12.2025 року) Товариства з обмеженою відповідальністю господарчий магазин «Уют» та розстрочити виконання рішення суду від 03.11.2025 року на 10 місяців, шляхом здійснення платежів з січня 206 року по жовтень 2026 року включно відповідно до графіку:

- до 31.01.2026 року суму у розмірі 9 791,20 грн.;

- до 28.02.2026 року суму у розмірі 9 791,20 грн.;

- до 31.03.2026 року суму у розмірі 9 791,20 грн.;

- до 30.04.2026 року суму у розмірі 9 791,20 грн.;

- до 31.05.2026 року суму у розмірі 9 791,20 грн.;

- до 30.06.2026 року суму у розмірі 9 791,20 грн.;

- до 31.07.2026 року суму у розмірі 9 791,20 грн.;

- до 31.08.2026 року суму у розмірі 9 791,20 грн.;

- до 30.09.2026 року суму у розмірі 9 791,20 грн.;

- до 31.10.2026 року суму у розмірі 9 791,17 грн.,

та до 31.01.2026 року суму у розмірі 2 422,40 грн.

При цьому, суд враховує, що надання розстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. Затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії", заява № 22774/93, пункт 74).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункт 1 статті 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003 року у справі "Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, тривалість виконання вісім місяців).

Згідно вимог частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд позбавлений права самостійно збирати докази, а відповідно до

У статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, розстрочення виконання рішення для боржника у даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, відновити нормальну господарську діяльність з метою забезпечення повного виконання рішення та погашення заборгованості перед позивачем.

Крім того, розстрочення виконання рішення суду у даній справі на 10 місяців (до жовтня 2026 року) у повній мірі буде відповідати принципам справедливого судового розгляду в контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи вищевикладені обставини, із урахуванням пояснень позивача від 25.12.2025 року, суд дійшов висновку про задоволенні заяви (вх. № 30112/25 від 23.12.2025 року) Товариства з обмеженою відповідальністю господарчий магазин «Уют».

Згідно з частиною 7 статті 331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

На підставі наведеного, керуючись статтями 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання позивача викладене у наданих до суду додаткових поясненнях (вх. № 30314/25 від 25.12.2025 року) про проведення судового засідання, призначеного на 29.12.2025 року об 13:10 год. без участі представника - задовольнити.

2. Заяву (вх. № 30112/25 від 23.12.2025 року) Товариства з обмеженою відповідальністю господарчий магазин «Уют» про відстрочку виконання рішення суду - задовольнити.

3.1. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області суду від 11 листопада 2025 року у справі №922/3023/25 на 10 місяців, згідно з наступним графіком:

- до 31.01.2026 року суму у розмірі 9 791,20 грн.;

- до 28.02.2026 року суму у розмірі 9 791,20 грн.;

- до 31.03.2026 року суму у розмірі 9 791,20 грн.;

- до 30.04.2026 року суму у розмірі 9 791,20 грн.;

- до 31.05.2026 року суму у розмірі 9 791,20 грн.;

- до 30.06.2026 року суму у розмірі 9 791,20 грн.;

- до 31.07.2026 року суму у розмірі 9 791,20 грн.;

- до 31.08.2026 року суму у розмірі 9 791,20 грн.;

- до 30.09.2026 року суму у розмірі 9 791,20 грн.;

- до 31.10.2026 року суму у розмірі 9 791,17 грн.

та до 31.01.2026 року суму у розмірі 2 422,40 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею, а саме 29 грудня 2025 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку, передбаченому статтями 255 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили з врахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 29 грудня 2025 року

Суддя Ємельянова О.О.