У Х В А Л А

22 грудня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/1139/25

Господарський суд Чернігівської області, у складі судді Кузьменко Т.О., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ Цегла» від 17.12.2025 у справі

за позовом: Комунального підприємства Борзна-Комунальник (), вул. Г.Барвінок, 36-А, м. Борзна, Ніжинський р-н, Чернігівська обл., 16400

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю АПБ-Цегла (), вул. Чернігівська, 33, м. Борзна, Ніжинський р-н, Чернігівська обл., 16400

про стягнення 69 022,93 грн.

без виклику представників сторін;

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Борзна-Комунальник звернулось до Госпоадрського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю АПБ-Цегла про стягнення 69022,93 грн заборгованості, з яких 64219,40 грн боргу, 1530,62 грн 3% річних, 3272,91 грн інфляційних нарахувань.

Вимоги позивача обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання транспортних послуг № 1 від 01.01.2025 в частині своєчасної оплати вартості наданих послуг.

Ухвалою суду від 02.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін; роз?яснено сторонам, що відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Ухвала суду від 02.12.2025 була доставлена відповідачу до його електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС 02.12.2025 о 13:50, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

17.12.2025 представник позивача через підсистему Електронний суд подав до суду заяву з запереченнями проти розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до якої останній просить суд здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження або в судовому засіданні з повідомленням сторін.

В обґрунтування поданої заяви представник відповідача зазначає про те, що сума боргу не є безспірною.

Крім того, представником відповідача заявлено клопотання про поновлення строку для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ухвали суду від 02.12.2025 відповідачу встановлений строк для подання заперечень, а саме у строк подання відзиву на позов, тобто протягом 15 днів з дня отримання ухвали суду про відкриття провадження.

Як встановлено судом, і зазначено вище, відповідач отримав ухвалу суду 02.12.2025 о 13:50, отже, строк для подання заяви до 17.12.2025.

Відповідачем заява з запереченнями подана 17.12.2025, тобто без пропуску строку для її подання.

Відтак, у суду відсутні підстави для поновлення строку для подання заяви.

Розглянувши подане відповідачем клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, суд дійшов висновку, що останнє не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1-3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами частин 1, 2, 3 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Виходячи зі змісту вказаних норм, а також статті 250 Господарського процесуального кодексу України, якою врегульовано порядок вирішення питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, малозначні справи розглядаються виключно за правилами спрощеного позовного провадження, і в цьому випадку перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження є неможливим.

З огляду на ціну позову, визначену позивачем при зверненні до суду, остання становить 69022,93 грн і відповідно до положень ст. 12 ГПК України відноситься виключно до малозначних справ, оскільки не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028*100=302800).

Одночасно, приписи частин 2-6 статті 250 Господарського процесуального кодексу України, які передбачають можливість здійснення заміни порядку розгляду справи, стосуються інших справ (не малозначних) тих, які суд вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до частини 2 статті 247 Господарського процесуального кодексу України із врахуванням критеріїв, визначених частиною 3 цієї статті.

Відповідно до частин 1-3 статті 161 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив повинен містити, зокрема, обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, наданих позивачем, з якою відповідач погоджується; заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання. Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього (частини 1, 3, 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини 1 статті 167 Господарського процесуального кодексу України у запереченні відповідач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, сторони не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, надавати суду свої докази на спростування взаємних вимог та заперечень у строки, визначені судом або законом, та в повній мірі користуватися правами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України.

Усі наявні у сторін докази безперешкодно можуть бути надані ними суду в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Фактично спір стосується звичайних правовідносин, а тому відсутня підстава для розгляду справи в загальному провадженні і що вже було враховано судом (у т.ч. предмет доказування, кількість учасників справи, обсяг і характер доказів та інші критерії, які викладені у частині 3 статті 247 Господарського процесуального кодексу України) при вирішенні питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

З наведеного відповідачем обґрунтувань, а саме про те, що сума боргу не є безспірною, не вбачається підстав для розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про необґрунтованість доводів відповідача щодо необхідності розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Оскільки ціна позову 69022,93 грн не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи обраний позивачем спосіб захисту, характер спірних правовідносин, предмет доказування, обсяг та характер доказів у справі, які не становлять особливої складності та винятково важливого значення, кількість учасників справи, дана справа має бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, а отже суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до частини 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Таким чином, з урахуванням зазначених приписів, кожен з учасників справи, в тому числі відповідач, при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін може користуватися своїми процесуальними правами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України та не позбавлений процесуального права викладати свої аргументи, пояснення, міркування, заперечення у письмових заявах по суті.

З огляду на вищевикладені висновки, у суду, станом на день постановлення даної ухвали, відсутні підстави для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

При цьому суд враховує, що станом на час постановлення цієї ухвали відзиву на позов відповідачем не подано.

Керуючись статтями 12, 233- 235, 247, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «АПБ-Цегла» у задоволенні заяви про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвалу підписано 22.12.2025 року.

З текстом даної ухвали можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т. О. Кузьменко