ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м.Харків Справа № 913/267/25
Провадження №13/913/267/25
Господарський суд Луганської області у складі судді Яресько Б.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справу за позовом
Державного підприємства "Укрвугілля", м. Київ,
До відповідача Акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», м. Старобільськ Луганської області
про стягнення: 698 194 грн 27 коп.
Без виклику представників сторін
Державне підприємство "Укрвугілля" звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до відповідача Акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» про стягнення 698 194 грн 27 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.12.2021 р. було укладено договір поставки рядового вугілля №07-2022/ФДП.
На виконання умов договору, відповідно до копій актів прийому-передачі, позивачем поставлено відповідачу 3 599,60 тон вугілля на загальну вартість 6 640 167,46 грн. (в т.ч. ПДВ 1 106 694,58 грн.).
Позивач протягом січня, лютого 2022 року здійснив оплату за отримане вугілля на суму 2 905 685,27 грн. з ПДВ (в т.ч. ПДВ 484 280, 88 грн).
Як зазначено позивачем, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань, передбачених договором, та нормами Податкового кодексу України, що призвело до втрати можливості позивача отримати право на податковий кредит з ПДВ, позивачу було завдано збитків на суму 484 280,88 грн. та створило підстави для вимоги стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат.
В зв`язку з чим, позивач просить суд сягнути із Державного підприємства «ЛИСИЧАНСВУГІЛЛЯ» на користь Державного підприємства «УКРВУГІЛЛЯ» 698 194,27 грн, а саме: сума збитків 484 280,88 грн.; - 3% річних 47 884,10 грн.; - інфляційні втрати 166 029,29 грн.
Також, позивач просить суд судові витрати покласти на Відповідача.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Яресько Б.В.
04.11.2025 р. ухвалою Господарського суду Луганської області вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 913/267/25 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Частиною 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 11 ст. 242 ГПК України).
Відповідно до інформації з автоматизованої системи документообігу суду, відповідач - Акціонерне товариство «Лисичанськвугілля» (ідентифікаційний код - 32359108), як юридична особа, не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС.
Відповідно до п.п. 21 п. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються Законами України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».
За приписами ч. 1 ст. 121 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.
З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством розвитку громад та територій України.
Оскільки відповідач у справі зареєстрований на тимчасово окупованій території, куди Акціонерне товариство «Укрпошта» не здійснює пересилання поштової кореспонденції, та з огляду на відсутність у відповідача електронного кабінету, відповідно до приписів ч. 1 ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» повідомлення для Акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» про розгляд справи та про його право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, суд здійснив через оголошення, розміщене на сторінці Господарського суду Луганської області (у розділі «Інше/Повідомлення для учасників справ, які знаходяться в районі проведення антитерористичної операції та на тимчасово окупованих територіях») офіційного вебпорталу «Судова влада України» в мережі Інтернет.
Враховуючи викладене, відповідач належним чином був повідомлений про відкриття провадження у справі та про його право подати заяви по суті справи.
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.
Крім того, відповідач порушив приписи ст. 6 ГПК України та не виконав обов`язок щодо реєстрації електронного кабінету у системі «Електронний суд», що забезпечує обмін документами.
Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, крім випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.
Частиною 8 ст. 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Між Державним підприємством «УКРВУГІЛЛЯ» (в подальшому Позивач/Покупець) та АТ «ЛИСИЧАНСЬКВУГІЛЛЯ» (в подальшому Відповідач/Постачальник) було укладено Договір поставки рядового вугілля від 30.12.2021 року № 07-2022/ФДП (в подальшому Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти рядове вугілля та оплатити його вартість на умовах, встановлених даним Договором.
Протягом дії Договору Позивач одержав 3 599,60 тон вугілля, що підтверджується наступними доказами:
Копія акту приймання-передачі вугільної продукції (до акту звіряння кількості та якості № 3) від 17 січня 2022 року на загальну суму 491 108,94 грн , в тому числі ПДВ 81 851,49 грн.
Копія акту приймання-передачі вугільної продукції (до акту звіряння кількості та якості №4) від 19 січня 2022 року на загальну суму 1 463 927,23 грн , в тому числі ПДВ 243 987,87 грн.
Копія акту приймання-передачі вугільної продукції (до акту звіряння кількості та якості №5) від 24 січня 2022 року на загальну суму 477 594,41 грн , в тому числі ПДВ 79 599,07 грн.
Копія акту приймання-передачі вугільної продукції (до акту звіряння кількості та якості №7) від 30 січня 2022 року на загальну суму 505 233,52 грн , в тому числі ПДВ 84 205,59 грн.
Копія акту приймання-передачі вугільної продукції (до акту звіряння кількості та якості №10) від 10 лютого 2022 року на загальну суму 725 739,90 грн , в тому числі ПДВ 120 956,65 грн.
Копія акту приймання-передачі вугільної продукції (до акту звіряння кількості та якості № 11) від 14 лютого 2022 року на загальну суму 515 994,34 грн , в тому числі ПДВ 85 999,06 грн.
Копія акту приймання-передачі вугільної продукції (до акту звіряння кількості та якості № 12) від 15 лютого 2022 року на загальну суму 740 416,25 грн , в тому числі ПДВ 123 402,71 грн.
Копія акту приймання-передачі вугільної продукції (до акту звіряння кількості та якості № 13) від 21 лютого 2022 року на загальну суму 530 263,37 грн , в тому числі ПДВ 88 377,23 грн.
Копія акту приймання-передачі вугільної продукції (до акту звіряння кількості та якості № 14) від 23 лютого 2022 року на загальну суму 721 610,36 грн , в тому числі ПДВ 120 268,39 грн.
Копія акту приймання-передачі вугільної продукції (до акту звіряння кількості та якості № 15) від 27 лютого 2022 року на загальну суму 468 279,14 грн , в тому числі ПДВ 78 046,52 грн.
Загальна вартість поставленого вугілля становить 6 640 167,46 грн. (в т.ч. ПДВ 1 106 694,58 грн.).
Позивач протягом січня лютого 2022 року здійснив оплату за отримане вугілля на суму 2 905 685,27 грн. з ПДВ (в т.ч. ПДВ 484 280, 88 грн).
Зазначене твердження підтверджується наступними доказами:
Копія заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог № 0219/02 від 31 січня 2022 року на суму 494 624,35 грн. (частина заяви, що стосується Договору № 07-2022/ФДП), (в тому числі ПДВ 82 437,39 грн.);
Копія платіжного доручення № 164 від 14 лютого 2022 року на суму 600
000,00 грн. , (в тому числі ПДВ 100 000,00 грн.);
Копія платіжного доручення № 167 від 14 лютого 2022 року на суму 600
000,00 грн. (в тому числі ПДВ 100 000,00 грн.);
Копія платіжного доручення № 168 від 14 лютого 2022 року на суму 600
000,00 грн. (в тому числі ПДВ 100 000,00 грн.);
Копія заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог № 0311/02 від 14 лютого 2022 року (в документі вказана дата 14.02.2012) на суму 203 485,18 грн. (в тому числі ПДВ 33 914,20 грн.);
Копія заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог № 0371/02 від 28 лютого 2022 року на суму 407 575,74 грн. (в тому числі ПДВ 67 929,29 грн.).
Оскільки вугілля оподатковується податком на додану вартість (далі - ПДВ), загальна сума оплаченого Позивачем ПДВ становить 484 280,88 грн. (1/6 частина від 2 905 685,27).
Пунктом 7.8 Договору встановлено, що Відповідач зобов`язаний своєчасно скласти та зареєструвати податкові накладні (розрахунки коригування до ПН).
Податкова накладна складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та позбавляє його можливості зменшити свої податкові зобов`язання по ПДВ.
Відповідно до п. 6.6.2 Договору (оскільки в Договорі під час його укладання допущена технічна помилка в нумерації пункту, пункт знаходиться в розділі 7), у випадку відсутності реєстрації податкових накладних протягом 365 календарних днів з дати виникнення податкового зобов`язання, в результаті чого Покупець втратить право на податковий кредит за вказаними податковими накладними, Постачальник зобов`язаний протягом 5 робочих днів з дати відправки Покупцем відповідної вимоги Постачальнику сплатити Покупцю грошові кошти в розмірі, що дорівнює сумі ПДВ, зазначеній у вказаних податкових накладних та компенсувати Покупцю усі пов`язані з таким порушенням збитки. Припинення зобов`язання Постачальника по компенсації вказаних вище сум ПДВ та збитків Покупця можливо шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог чи іншим способом, передбаченим чинним законодавством України.
Відповідно до пункту 44 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, тимчасово, до 1 січня 2026 року, платники податку, які здійснюють, зокрема, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за «касовим» методом.
Таким чином, оскільки предметом Договору є постачання вугілля, Відповідач зобов`язаний виписувати ПН за «касовим» методом.
Постачальник НЕ здійснив реєстрацію податкових накладних в ЄРПН на суму 484 280,88 грн.
Позивач зазначає, що відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН є результатом протиправної поведінки Відповідача, яка позбавляє Позивача права включення сум ПДВ до податкового кредиту, позбавляє його можливості зменшити свої податкові зобов`язання по ПДВ та призводить до виникнення у Позивача обов`язку поповнення електронного рахунку з ПДВ на додаткову суму співмірну з сумою ПДВ в незареєстрованих ПН.
Внаслідок порушення Відповідачем вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України та не реєстрацією ПН, Позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 484 280,88 грн, та, як наслідок, був вимушений самостійно сплатив ці коштів для поповнення електронного рахунку з ПДВ. Позивачем надані копії платіжних доручень на сплату коштів до електронного рахунку з ПДВ, що підтверджують фактичного понесення додаткових витрат:
- Копія платіжного доручення № 394 від 30 травня 2022 року на суму 7 000 000,00 грн.
- Копія платіжного доручення № 417 від 03 червня 2022 року на суму 3 000 000,00 грн.
- Копія платіжного доручення № 501 від 15 липня 2022 року на суму 25 000 000,00 грн.
- Копія платіжного доручення № 571 від 02 серпня 2022 року на суму 4 950 000,00 грн.
Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 6, 627,628 ЦК України).
Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і надалі ПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
За змістом пп. а п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
При цьому, відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.
Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Пунктом 201.7 статті 201 ПК України передбачено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем. Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронні довірчі послуги. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Як вбачається з викладеного вище, згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.
Чинне законодавство не передбачає реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН покупцем послуг, отже з огляду на положення статті 201 ПК України саме на відповідача покладено обов`язок скласти та зареєструвати в ЄРПН податкові накладні та/або розрахунки коригування до таких податкових накладних.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Тому позовна вимога покупця про зобов`язання продавця здійснити таку реєстрацію не є способом захисту у господарських правовідносинах і не підлягає розгляду в суді жодної юрисдикції.
Належним способом захисту для покупця може бути звернення до продавця з позовом про відшкодування збитків, завданих порушенням його обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних.
Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.
Отже, збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, пов`язане з обмеженням його інтересів як учасника певних суспільних відносин і яке проявилося у здійснених ним витратах, в утраті або пошкодженні його майна або у втраті доходів, які він повинен був отримати.
Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.
Вирішуючи питання про стягнення збитків, заподіяних неналежним складенням та реєстрацією податкових накладних, суд повинен встановити наявність чи відсутність усіх елементів складу господарського правопорушення.
Доведення наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає те, що протиправні дії заподіювана є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.
Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18, від 01.03.2023 у справі № 925/556/21.
У постанові від 01.03.2023 у справі № 925/556/21, предметом позову у якій було стягнення з Державного бюджету України збитків, завданих протиправною поведінкою ГУ ДПС, яке заблокувало реєстрацію оформленої продавцем податкової накладної, що спричинило необхідність сплати ним на користь покупця штрафних санкцій, Велика Палата Верховного Суду виснувала таке:
"10.1. Застосовуючи в контексті спірних правовідносин норми статей 22, 1166, 1173 ЦК України, підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17, підпункту 114.3.2. пункту 114.2 статті 114 та пункту 201.10 статті 201 ПК України, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що збільшення податкового кредиту є майновим інтересом покупця товарів/послуг, який з 1 січня 2015 року за загальним правилом реалізовується після виконання продавцем у публічно-правових відносинах з державою обов`язку скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну.
10.2. Водночас покупець не є стороною публічно-правових відносин між продавцем і контролюючим органом щодо реєстрації податкових накладних. До моменту виникнення права на включення суми ПДВ за операцію з придбання товарів/послуг до складу податкового кредиту взаємодія держави і покупця зводиться лише до можливості покупця подати на продавця скаргу, що в силу пункту 201.10 статті 201 ПК України зумовлює лише обов`язок контролюючого органу провести документальну перевірку продавця, спонукати виконати який покупець не може.
10.3. Оскільки саме від продавця, який має законом визначений обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а також може у необхідних випадках ефективно оскаржити рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, які перешкодили виконати цей обов`язок), залежить реалізація покупцем означеного вище майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит з ПДВ за наслідками господарської операції, він (продавець) залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій".
Отже, за висновком, наведеним у пункті 10.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 925/556/21, права покупця у випадку порушення продавцем свого обов`язку щодо належної реєстрації податкових накладних зводяться лише до можливості подання скарги, проте ініціювати проведення податкової перевірки контролюючим органом покупець не може.
Як зазначено у постанові Верховного суду від 01.12.2023 у справі № 926/3347/22: «у контексті доказування такої складової цивільного правопорушення як протиправна поведінка заподіювача збитків, відсутність матеріалів податкової перевірки (акта або рішення) відповідного контролюючого органу, не може звільняти продавця від відповідальності за завдані покупцю майнові збитки, а господарський суд у такому випадку має як самостійно оцінити надані докази, зокрема ті, що стосуються реєстрації податкових накладних, так і самостійно здійснити оцінку дій чи бездіяльності продавця, у тому числі щодо порушення ним податкового законодавства».
Отже, наявність вини презюмується, тобто не підлягає доведенню позивачем.
Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 07.06.2023 у справі № 916/334/22, згідно якої факт відсутності реєстрації податкових накладних в ЄРПН через нездійснення контрагентом за договором відповідних дій або через відмову податкового органу у їх реєстрації є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання - наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни.
Отже, відсутність реєстрації податкової накладної в ЄРПН, внаслідок чого один контрагент був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання, власне і є протиправною поведінкою іншого контрагента.
Як встановлено Податковим кодексом України (п. 198.6 ст. 198), не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних.
Тобто, у законі міститься пряма вказівка на те, що саме податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Судом було встановлено факт здійснення господарської операції за договором поставки рядового вугілля від 30.12.2021 року № 07-2022/ФДП, а саме: поставка відповідачем позивачу де сума ПДВ складає 484 280,88 грн.
Доказів складення відповідачем та направлення на реєстрацію до ЄРПН податкової накладної на суму податку на додану вартість 484 280,88 грн. матеріали справи не містять та сторонами не надані.
Внаслідок не реєстрації в ЄРПН відповідачем податкової накладної, що є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, позивач втратив право на податковий кредит у сумі 484 280,88 грн., що є збитками позивача, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.
Враховуючи встановлені судом обставини, наведені норми права та правові висновки, вимога щодо стягнення 484 280,88 грн. збитків є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Позивачем також заявлена вимога про стягнення з Відповідача на свою користь 3% річних за період з 15.07.2022 по 31.10.2025 в розмірі 47 884,10 грн., та втрат від інфляції з 16.07.2022 по 31.10.2025 в розмірі 166 029,24 грн відповідно до ст. 625 ЦК України.
За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За таких обставин, враховуючи встановлені судом обставини, наведені норми права та правові висновки, позов задовольняється судом повністю
Згідно п. 2 ч. 1, п. 2 . 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача стягується 8 378, 33 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
1. Позов задовольнити повністю.
Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 19 грудня 2025 року.
СУДДЯ Богдан ЯРЕСЬКО