ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"29" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5224/25

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.

розглянувши заяву (вх. № 2-2042/25 від 26.12.2025) Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» про забезпечення позову

у справі № 916/5224/25

за позовом Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32; )

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРЄТА» (65031, Одеська обл., м. Одеса, вул. Хімічна, буд. 1/27; ),

2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ),

3) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 )

про солідарне стягнення 2 857 126,67 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРЄТА» (відповідач-1), ОСОБА_1 (відповідач-2) та ОСОБА_2 (відповідач-3) 2 857 126,67 грн заборгованості за Кредитним договором № 270324-КЛВ від 27.03.2024, з яких: 2 687 774,47 грн - залишок простроченого кредиту; 111 459,77 грн - залишок прострочених НОМЕР_3 ; 57 892,43 грн - залишок нарахованих строкових вiдсоткiв ФРП.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем-1 зобов`язань за Кредитним договором № 270324-КЛВ від 27.03.2024, а також на укладення з відповідачами -2, -3 Договорів поруки № 270324-П/1 та № 270324-П/2 від 27.03.2024 на забезпечення виконання відповідачем-1 зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором.

Разом із позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову (вх. № 2-2042/25 від 26.12.2025), в якій просить суд:

- накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно (рухоме та нерухоме) Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРЄТА» (Ідентифікаційний код юридичної особи 44043525, місцезнаходження: 65031, Одеська обл., м. Одеса, вул. Хімічна, буд.hgn 1/27), в межах суми позову у розмірі 2 857 126,67 грн до повного виконання рішення суду у цій справі;

- накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно (рухоме та нерухоме) ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Бердичівським РС УДМС України в Житомирській області 30.07.2015 р., місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), в межах суми позову у розмірі 2 857 126,67 грн до повного виконання рішення суду у цій справі;

- накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно (рухоме та нерухоме) ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Славутським МВ УМВС України в Хмельницькій області 17.12.1999 р., місце реєстрації: АДРЕСА_4 ), в межах суми позову у розмірі 2 857 126,67 грн до повного виконання рішення суду у цій справі.

Заяву про забезпечення позову банк мотивує тим, що відповідач-1 допустив прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором, а відповідачі -2 та -3, у свою чергу, не вжили жодних заходів, направлених на погашення кредитної заборгованості. При цьому позивач, посилаючись на правові висновки Верховного Суду, зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів, адже можливість відповідачів в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на їхніх рахунках, так і відчужити належне їм майно є беззаперечною. Позивач вважає, що запропоновані ним заходи забезпечення позову є співмірними з позовним вимогам та такими, що забезпечують збалансованість інтересів сторін спору, не порушуючи прав відповідачів. На виконання вимог ст. 139 ГПК України позивач повідомив про відсутність у нього пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною першою статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За приписами ч.ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову суд враховує правові висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22, а саме:

- у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (пункт 23);

- можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог. У разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника. Необхідно відступити від висновків щодо застосування, зокрема, статті 137 ГПК України про неможливість накладення арешту на (нерухоме) майно відповідача в порядку забезпечення позову про стягнення коштів (пункт 24);

- накладення арешту як на кошти, так і на майно відповідача, причому окремо на те, і на інше - у повній сумі спору, матиме наслідком подвійне забезпечення позовних вимог (і за рахунок коштів, і за рахунок майна), що суперечить вимогам закону стосовно співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами (пункт 30);

- за умови неможливості встановити достатність чи недостатність грошових коштів, що належать відповідачу і знаходяться на всіх його рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, для задоволення вимог про стягнення суми позову доцільно накласти арешт на майно відповідача саме у межах суми, яка була б достатньою для такого стягнення у випадку недостатності арештованих грошових коштів, тобто лише в межах різниці між сумами ціни позову та арештованих грошових коштів (пункт 31).

Предметом позову банку є майнова вимога про солідарне стягнення з відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРЄТА», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 2 857 126,67 грн заборгованості за Кредитним договором № 270324-КЛВ від 27.03.2024.

Отже, виконання в майбутньому судового рішення у цій справі, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матимуть відповідачі, до яких звернено майнову вимогу про солідарне стягнення 2 857 126,67 грн, необхідну суму грошових коштів для виконання рішення.

Разом з тим, згідно з висновками Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22, за умови неможливості встановити достатність чи недостатність грошових коштів, що належать відповідачу і знаходяться на всіх його рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, для задоволення вимог про стягнення суми позову доцільно накласти арешт на майно відповідача саме у межах суми, яка була б достатньою для такого стягнення у випадку недостатності арештованих грошових коштів, тобто лише в межах різниці між сумами ціни позову та арештованих грошових коштів.

Відтак, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки накладення арешту на грошові кошти відповідачів в межах ціни позову є гарантією того, що рішення суду буде виконано та позивач отримає задоволення своїх вимог, у разі задоволення позову судом. У свою чергу, накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідачів, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, суд враховує, що можливість відповідачів в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на їхніх рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у їхній власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Подібний висновок, який суд враховує на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України, викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22. За таких обставин суд вважає, що заявником дотримано вимоги щодо наведеного стандарту доказування.

При цьому слід зазначити, що у разі задоволення позову у цій справі, відповідачі матимуть можливість виконати рішення суду, за умови наявності у них грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно, на яке накладено арешт в ході виконавчого провадження.

Приймаючи до уваги, що вказані заходи забезпечення позову застосовуються виключно до закінчення розгляду справи, з урахуванням обмежених строків судового розгляду, суд доходить висновку, що вжиття саме таких заходів є обґрунтованим, адекватним позовним вимогам та жодним чином не призведе до порушення прав та законних інтересів відповідачів, натомість забезпечить збереження балансу інтересів сторін, що узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Суд також зазначає про відсутність необхідності вирішення питання щодо зустрічного забезпечення станом на день вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому процесуальним законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (частина перша статті 141 ГПК України): відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову. Аналогічна позиція викладена у постанові КГС ВС від 19.02.2019 у справі № 911/1695/18.

Водночас, суд зазначає, що відповідачі не позбавлені права звернутися до Господарського суду Одеської області з клопотанням як про застосування зустрічного забезпечення, так і про скасування заходів забезпечення позову у разі надання відповідних доказів, які б спростовували необхідність застосування таких заходів.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву (вх. № 2-2042/25 від 26.12.2025) Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» про забезпечення позову у справі № 916/5224/25 задовольнити.

2. Вжити заходів забезпечення позову Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРЄТА», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення кредитної заборгованості у розмірі 2 857 126,67 грн, а саме:

- накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно (рухоме та нерухоме) Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРЄТА» (Ідентифікаційний код юридичної особи 44043525, місцезнаходження: 65031, Одеська обл., м. Одеса, вул. Хімічна, буд. 1/27), в межах суми позову у розмірі 2 857 126,67 грн до повного виконання рішення суду у цій справі;

- накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно (рухоме та нерухоме) ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Бердичівським РС УДМС України в Житомирській області 30.07.2015 р., місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), в межах суми позову у розмірі 2 857 126,67 грн до повного виконання рішення суду у цій справі;

- накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно (рухоме та нерухоме) ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Славутським МВ УМВС України в Хмельницькій області 17.12.1999 р., місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), в межах суми позову у розмірі 2 857 126,67 грн до повного виконання рішення суду у цій справі.

Стягувачем за цією ухвалою є: Акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32; ).

Боржником-1 за цією ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРЄТА» (65031, Одеська обл., м. Одеса, вул. Хімічна, буд. 1/27; ).

Боржником-2 за цією ухвалою є: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Боржником-3 за цією ухвалою є: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання у строк, передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала набирає законної сили 29 грудня 2025 р. та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги у строк, передбачений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Волков Роман Володимирович