СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Харків Справа № 917/1092/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Гребенюк Н.В., суддя Мартюхіна Н.О.,

за участі секретаря судового засідання Борсук В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» (вх.№2172П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 (рішення ухвалено суддею Байдуж Ю.С. в приміщенні Господарського суду Полтавськолї області 25.09.2025, повне рішення складено 25.09.2025) у справі №917/1092/25

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкон Агро», ; вул. Свято-Троїцька, 73, с. Наталине, Берестинський район, Харківська область,63343

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй», ; вул. Нова, буд. 57, с. Попівка, Полтавський (Карлівський) район, Полтавська область, 39523

про стягнення 3128914,67 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юкон Агро» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість з повернення попередньої оплати за договором поставки №19062024-О від 19 червня 2024 року у розмірі 2615916,00 грн; інфляційних втрат у розмірі 253016,09 грн; 3%річних, у розмірі 53904,44 грн; пені, у розмірі 206078,14 грн.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 у справі №917/1092/25 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» (; вул. Нова, буд. 57, с. Попівка, Полтавський (Карлівський) район, Полтавська область, 39523) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкон Агро», ; вул. Свято-Троїцька, 73, с. Наталине, Берестинський район, Харківська область,63343: 2615672 грн попередньої оплати; 204219,84 грн пені; 53751,70 грн 3% річних; 253016,09 грн інфляційних втрат; 37519,92 грн витрат на відшкодування судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» надійшла апеляційна скарга, в якій заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 в частині стягнення з відповідача 1196820,00 грн; ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову про стягнення з відповідача 1196820,00 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що місцевим господарським судом безпідставно відхилені твердження відповідача про те, що ним частково відбулося виконання договору шляхом поставки частини товару на суму 1196820,00 грн, зокрема: транспортера ланцюгового №1 ТСЛ-100, 100т/год, L=31м, у кількості 1 штука вартістю 569220 грн з ПДВ; транспортера ланцюгового №2 ТСЛ-100, 100т/год, L=32м, у кількості 1 штука вартістю 627600 грн з ПДВ.

Відповідач стверджує, що ним була здійснена поставка частини товару за договором від 19.06.2024 №19062024-0 на суму 1196820,00 грн, в т.ч. відвантаження за товарно-транспортною накладною від 11.10.2024 №1110/1 згідно додатку №1 (комплектувальна відомість №1) до договору, проте позивач після отримання частини товару на вказану суму 1196820,00 грн, відмовився підписати товарно-транспортну накладну та накладну на його відвантаження, а тому відповідач не має можливості надати суду належних та допустимих доказів на підтвердження даних обставин.

На думку заявника апеляційної скарги, під час звернення до суду з позовом позивач ухилився від надання суду підтвердження та інформації, що фактичний розмір заборгованості боржника складав 1419096,00 грн (з розрахунку 2615916,00 грн попередньої оплати мінус 1196820,00 грн частково відвантаженої продукції).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги правовий висновок, викладений у постанові Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 у справі №917/2135/24 за участю ПП фірма «Юкон Агро» та ТОВ «Агро Ел-Строй», яка набрало законної сили та має преюдиційне значення для суду та сторін у справі, та в якій підтверджено факт відвантаження товару відповідачем за товаро-транспортною накладною №1110/1 від 11.10.2024.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2025 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» (вх.№2172 П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 у справі №917/1092/25, встановлено учасникам справи строк по 19.11.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 23.12.2025.

Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи, витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2025 у зв`язку з відпусткою судді Лакізи В.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Гребенюк Н.В., суддя Мартюхіна Н.О.

Представник позивача своїм правом на подання відзиву не скористався.

У судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» підтримав подану ним апеляційну скаргу в повному обсязі. Додатково звернув увагу суду, що разом з відзивом на позовну заяву, ним було надано окрім товарно-транспортної накладної, ще й видаткову накладну.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкон Агро» заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Приватне підприємство «Юкон Агро» (покупець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» (постачальник) уклали договір поставки від 19.06.2024 за №19062024-О (надалі - договір), строком дії з моменту його підписання сторонами і до 31.12.2024, а в частині зобов`язань за договором, які є не виконаними на зазначену дату - до повного виконання сторонами цих зобов`язань (преамбула та п. 8.1. договору).

Предметом договору є передання постачальником (відповідачем у справі) у власність покупцю (позивачу у справі) обладнання (надалі за текстом значиться також як обладнання, Товар) в найменуванні, комплектації, кількості та ціні відповідно до Специфікації згідно додатків, що є невід`ємною частиною договору, за що покупець зобов`язався прийняти та оплатити обладнання в порядку та на умовах визначених даним договором (п. 1.1., п. 1.2. Договору).

Якість та комплектність обладнання повинні відповідати технічним умовам та стандартам, що пред`являються до обладнання даного виду (п. 2.1. Договору).

Так, відповідач зобов`язався поставити позивачу обладнання загальною вартістю 2615916, 00 грн:

- комплект металоконструкції естакади транспортерної (№1 та №2) в комплекті з опорами, у кількості 1штук, вартістю 1419096 грн з ПДВ;

- транспортер ланцюговий №1 ТСЛ-100, 100т/год, L=31м, у кількості 1штук, вартістю 569220 грн з ПДВ;

- транспортер ланцюговий №2 ТСЛ-100, 100т/год, L=32м, у кількості 1штук, вартістю 627600 грн з ПДВ.

Крім того, додатком №1 до договору сторони визначили наступні умови договору.

Покупець здійснює оплату вартості товару, у такі терміни:

- передплата, у розмірі 70% від загальної суми додатку, а саме 1831141,20 грн, протягом 3-х банківських днів з моменту підписання цього додатку до договору;

- доплата у розмірі 30% від загальної суми додатку, а саме 784774,80 грн після повідомлення про готовність до відвантаження останньої партії обладнання згідно комплектувальної відомості №1.

Строки поставки: 50 робочих днів з моменту здійснення передоплати згідно умов додатку.

Відповідно до умов договору сторони також визначили, що продавець передає товар покупцеві на умовах EXW «товар зі складу продавця» за адресою: Полтавська область, Карлівський район, с. Павлівка, вул. Нова, буд. 57 (п. 1.3. договору).

Обладнання постачається шляхом отримання його покупцем в пункті поставки, вказаному в п. 1.3. договору (п. 5.1. договору).

Датою поставки обладнання вважається дата підписання документів про приймання-передачу (видаткової накладної, податкової накладної) обладнання згідно додатків та повне його відвантаження, згідно якої здійснено передачу усіх складових частин обладнання за комплектацією, визначеною специфікацією (п. 5.2. договору).

При цьому строк поставки регламентується додатками до договору, для кожного додатку окремо (п. 5.3. договору).

Покупець зобов`язаний отримати обладнання протягом 10-ти робочих днів з дня отримання повідомлення про готовність обладнання до відвантаження на електронну адресу уukоnаgrоbuh@ukr.nеt або іншим засобом зв`язку. У разі відмови покупця вiд отримання обладнання в зазначений термін, що призводить до прострочення постачальником строків поставки зазначених у п. 5.3, постачальник звільняється вiд сплати штрафів i пені пов`язаних з простроченням, лише при yмові, що відмова покупця вiд отримання обладнання не спричинена неготовністю чи некомплектністю обладнання відповідно до даного договору (п. 5.4. договору).

Остаточне відвантаження обладнання проводиться за умови 100% сплати суми договору (п. 5.5. договору).

Право власності на обладнання від постачальника до покупця переходить в момент підписання документів про приймання-передачу обладнання, але в будь-якому разі не раніше дня повної оплати покупцем обладнання (п. 5.7. договору).

Крім викладених умов, сторони спору узгодили відповідальність за порушення умов договору. Зокрема, у разі несвоєчасної поставки обладнання, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виконання зобов`язань, обчислену від вартості непоставленого у строк обладнання, за кожен день прострочки (п. 7.3. договору).

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач 19.06.2024 виставив рахунок №СФ-0000060 на оплату обладнання на загальну суму 2615916,00 грн.

Позивач, в свою чергу, оплатив зазначений рахунок платіжними інструкціями від 24.06.2024 за №271 на суму 1569549,60 грн; від 09.07.2024, №429 на суму 500000 грн; від 30.08.2024, №677 на суму 546366,40 грн, з відповідними призначеннями платежу (а. с. 17-18).

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення постачальником покупця про готовність обладнання до відвантаження ні на електронну пошту (уukоnаgrоbuh@ukr.nеt), ні іншим способом.

В подальшому позивач, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором, 11.12.2024 направив останньому вимогу про повернення попередньої оплати за договором, яка була отримана відповідачем 04.01.2025 (а.с. 24-27).

Проте, зазначена вимога залишилася без задоволення, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача попередньої оплати за договором на загальну суму 2615916,00 грн, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним частково відбулося виконання договору шляхом поставки частини товару на суму 1196820,00 грн. При цьому, місцевий господарський суд зазначив, що своїми ухвалами він двічі зобов`язував відповідача надати оригінали доказів, на яких ґрунтуються його заперечення. Проте, відповідач вимоги суду не виконав. А тому, суд враховуючи заперечення позивачем обставин часткової поставки обладнання за договором не взяв такий доказ до уваги. Додатково, суд звернув увагу на те, що з наявної товарно-транспортної накладної №1110/1 від 11.10.2024 неможливо ідентифікувати особу комірника Вожжової Т.О., яка отримала частину обладнання, як представника позивача, яку було уповноважено на отримання такого обладнання.

В частині заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, суд першої інстанції прийшов до висновку про їх часткове задоволення з урахуванням того, що позивачем невірно здійснено розрахунок пені та 3% річних. Провівши самостійно розрахунки, Господарський суд Полтавської області встановив, що з відповідача підлягає стягненню пеня за період 18.09.2024 по 04.01.2025 (в межах заявлених позовних вимог) в розмірі 204219,84 грн, 3% річних за період з 18.09.2024 по 25.05.2025 в розмірі 53751,70 грн. Розрахунок інфляційних втрат за період з жовтня 2024 по квітень 2025 (в межах заявлених позовних вимог) позивачем проведено правильно та складає 253016,09 грн.

Колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині нарахування та стягнення штрафних санкцій сторонами не оскаржується.

Предметом апеляційного перегляду в даній справі є рішення суду в частині стягнення з відповідача попередньої оплати за договором у сумі 1196820,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

За приписами статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

За змістом статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до положення частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач відповідно до договору зобов`язався поставити позивачу товар:

- комплект металоконструкції естакади транспортерної (№1 та №2) в комплекті з опорами, у кількості 1штук, вартістю 1419096грн з ПДВ;

- транспортер ланцюговий №1 ТСЛ-100, 100т/год, L=31м, у кількості 1штук, вартістю 569220грн з ПДВ;

- транспортер ланцюговий №2 ТСЛ-100, 100т/год, L=32м, у кількості 1штук, вартістю 627600грн з ПДВ.

Згідно умов комплектувальної відомості №1, як додатку до договору поставки, загальна вартість товару за договором складає 2615916,00 грн.

Додатком №1 до договору сторони встановили, що покупець здійснює оплату вартості товару у такі терміни: передплата у розмірі 70% від загальної суми додатку, а саме 1831141,20 грн - протягом 3-х банківських днів з моменту підписання цього додатку; доплата у розмірі 30% від загальної суми додатку, а саме 784774,80 грн - після повідомлення про готовність до відвантаження останньої партії обладнання згідно комплектувальної відомості №1. Строки поставки: 50 робочих днів з моменту здійснення передоплати згідно умов додатку.

Таким чином, зобов`язання з поставки товару виникло у відповідача з моменту здійснення позивачем попередньої оплати за товар в розмірі 70% відсотків за рахунком на оплату товару відповідача, і мало бути виконано протягом 50 робочих днів з моменту здійснення передоплати.

Враховуючи, що позивач 70% попередньої оплати за договором здійснив 09.07.2024, термін поставки товару відповідачем почав свій перебіг з 10.07.2024 і закінчився 17.09.2024.

На підтвердження обставин поставки частини товару на суму 1196820,00 грн відповідач посилається на товарно-транспортну накладну №1110/1 від 11.10.2024.

В свою чергу, позивач заперечує факт часткової поставки товару відповідачем та ставить під сумнів надану ним копію товарно-транспортної накладної від 11.10.2024 №1110/1.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції ухвалами від 17.07.2025 та 28.08.2025 витребував у сторін оригінали документів, на які вони посилаються, зокрема, у відповідача оригінал товарно-транспортної накладної №1110/1 від 11.10.2024 для огляду.

Проте, відповідач вимоги суду не виконав, не надав оригінал витребуваного доказу, у зв`язку з чим, суд першої інстанції враховуючи положення ст. 91 ГПК України правомірно не взяв його до уваги.

Крім того, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку з приводу того, що з наданої копії товарно-транспортної накладної №1110/1 від 11.10.2024 неможливо ідентифікувати особу комірника Вожжової Т.О., яка отримала частину обладнання, як уповноваженого представника позивача.

Водночас, колегія суддів зазначає, що сторони спору в договорі визначили, що датою поставки обладнання вважається дата підписання документів про приймання-передачу (видаткової накладної, податкової накладної) обладнання згідно додатків та повне його відвантаження, згідно якої здійснено передачу усіх складових частин обладнання за комплектацією, визначеною специфікацією (п. 5.2. договору).

Право власності на обладнання від постачальника до покупця переходить в момент підписання документів про приймання-передачу обладнання, але в будь-якому разі не раніше дня повної оплати покупцем обладнання (п. 5.7. договору).

Колегія суддів зазначає, що видаткова накладна фіксує передачу товарів від продавця до покупця (факт продажу/відвантаження), слугуючи підставою для списання і оприбуткування, тоді як товарно-транспортна накладна (ТТН) - це документ, що супроводжує вантаж під час перевезення автомобільним транспортом, підтверджує факт його доставки перевізником та розрахунки за послуги перевезення. ТТН не замінює видаткову накладну, оскільки фіксує переміщення, а не сам продаж.

Проте, належних та допустимих доказів на підтвердження поставки товару відповідачем не надано.

Під час судового засідання заявник апеляційної скарги зазначив, що ним разом із відзивом на позов надавалась і видаткова накладна. Дослідивши матеріали справи, в тому числі і матеріали електронної справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що в додатках до відзиву на позов зазначено ПДФ файл з назвою «видаткова накладна», проте фактично прикріплено два файли з копіями зазначеної товарно-транспортної накладної №1110/1 від 11.10.2024.

З приводу посилань ТОВ «Агро Ел-Строй» на постанову Східного апеляційного господарського суду, в якій за твердженням заявника встановлені преюдиційні факти для розгляду даної справи, колегія суддів зазначає таке.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 у справі №917/2135/24 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» задоволено частково, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 13.02.2025 у справі №917/2135/24 скасовано; відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою Приватного підприємства фірми «Юкон Агро» про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй». Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний господарський суд дослідивши заявлені кредитором (ПП фірма «Юкон Агро») грошові вимоги до боржника (ТОВ «Агро Ел-Строй»), встановив відсутність грошових зобов`язань боржника, строк виконання яких сплив на дату звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. На підставі цього суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство стосовно ТОВ «Агро Ел-Строй».

При цьому, апеляційний господарський суд в зазначеній постанові не визнавав факту поставки товару відповідачем на адресу позивача за вказаною товарно-транспортною накладною, як про те зазначає відповідач. Більше того, в даній постанові судом було розглянуто викладене за змістом апеляційної скарги клопотання ТОВ «Агро Ел-Строй» про визнання поважними причин ненадання суду першої інстанції доказів часткового розрахунку (товарно-транспортної накладної №1110/1 від 11.10.2024, видаткової накладної №РН-0000027 від 11.10.2024), долучення їх до матеріалів провадження та дослідження, та відмовлено у його задоволенні та відповідно відмовлено у долученні доказів.

Тобто, посилання заявника апеляційної скарги на те, що в постанові Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 у справі №917/2135/24 підтверджено факт відвантаження товару відповідачем позивачу за товарно-транспортною накладною №1110/1 від 11.10.2024, спростовуються змістом вказаної постанови.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 у справі №917/1092/25 без змін.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 у справі №917/1092/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 30.12.2025.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя Н.О. Мартюхіна