ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2154/25

Суддя Господарського суду Київської області Смірнов О.Г., за участю секретаря судового засідання Дубенко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №911/2154/25

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача - 1: Товариства з обмеженою відповідальністю КВЕНТІС ТРЕЙД (08133, Київська обл., Бучанський р-н, м. Вишневе, вул. Чорновала, буд. 1-А, оф. 306)

до відповідача - 2: Бучанської районної державної адміністрації Київської області (08293, Київська обл., Бучанський р-н, м. Буча, вул. Інституцька, буд. 22)

про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язати вчинити дію

за участю представників:

від позивача: Духін О.Є.

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Київської області з позовною заявою за вих. №б/н від 01.07.2025 до Товариства з обмеженою відповідальністю КВЕНТІС ТРЕЙД, Бучанської районної державної адміністрації Київської області про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язати вчинити дію.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2025 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 11.07.2025 позовну заяву ОСОБА_1 за вих. б/н від 01.07.2025 залишено без руху в порядку ч. 1 ст. 174 ГПК України.

18.07.2025 на адресу суду від позивача надійшла заява, відповідно до якої усунуто недоліки, які зумовили залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 23.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.08.2025 о 10:15.

Ухвалою суду від 28.08.2025 відкладено підготовче засідання на 09.10.2025 о 13:45.

Ухвалою суду від 09.10.2025 закрито підготовче провадження у справі №911/2154/25 та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.11.2025 о 17:00.

06.11.2025 на електронну пошту суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника. Вказане клопотання підписано електронним цифровим підписом.

Ухвалою суду від 06.11.2025 відкладено розгляд справи на 04.12.2025 о 10:00.

У судове засідання 04.12.2025 з`явився представник позивача.

У судове засідання 04.12.2025 представники відповідачів не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю КВЕНТІС ТРЕЙД є: 08133, Київська обл., м. Вишневе, вул. Чорновала, буд. 1-А, оф. 306, у зв`язку з чим ухвали суду у даній справі були направлені судом поштою на вказану адресу відповідача.

Однак, до суду повернулись поштові відправлення адресовані відповідачу-1 разом з копіями ухвал суду, які відповідно до довідок про причини повернення/досилання АТ "Укрпошта" було повернуто з відміткою: «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи надіслання судом ухвал суду на адресу відповідача-1 зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що їх неотримання відповідачем-1 та повернення до суду є наслідками свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання.

Згідно ч. 11 ст. 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідачу-2 судом надсилались ухвали у даній справі за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, які були отримані останнім, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних листів до електронного кабінету відповідача-2.

Таким чином, відповідачів було належним чином повідомлено про розгляд справи №911/2154/25, а судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом відповідно до ст. ст. 7, 8, 13 ГПК України.

Про хід розгляду справи відповідачі також міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України "Єдиний державний реєстр судових рішень": https://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України "Про доступ до судових рішень" № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Відповідачі правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом, не скористались.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, враховуючи позицію позивача, суд встановив.

Позов мотивовано порушенням права позивача на припинення трудових відносин з власної ініціативи та не внесенням відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну інформації щодо керівника Товариства з обмеженою відповідальністю КВЕНТІС ТРЕЙД.

Так, позивач зазначає, що на момент державної реєстрації підприємство відповідача-1 мало іншу назву, а саме - ТОВ «ТЕХНОЛОГІЇ ВРАЖАЮ». Її учасниками (засновниками) на той час були дві фізичні особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а керівником (директором) був ОСОБА_4 .

Позивач вказує, що 30.06.2016 відбулись Загальні збори учасників ТОВ «ТЕХНОЛОГІЇ ВРАЖАЮ», за результатом яких був складений Протокол №3 від 30.06.2016. На підтвердження вказаних обставин позивачем долучено до матеріалів справи копію протоколу №3 Загальних зборів учасників від 30.06.2016.

З позовної заяви вбачається, що відповідно до вказаного вище протоколу Загальних зборів учасників на зборах були прийняті наступні рішення:

1. Зі складу учасників Товариства виведені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зв?язку з продажем ними 100% належних їм часток у статутному капіталі Товариства, що у грошовому еквіваленті становить 1000,00 гривень, на користь Компанії "ДЖОНІСІКС ПАРТІСІПЕЙШЕН ЛІМІТЕД" ("JONISIX PARTICIPATION LIMITED") та Компанії "ОНОФІКС ХОЛДІНГС ЛІМІТЕД" ("ONOFIX HOLDINGS LIMITED*);

2. До складу учасників Товариства прийняті Компанія "ДЖОНІСІКС ПАРТІСІПЕЙШЕН ЛІМІТЕД" ("JONISIX PARTICIPATION LIMITED") та Компанія "ОНОФІКС ХОЛІНГС ЛІМІТЕД" ("ONOFIX HOLDINGS LIMITED" у зв`язку з набуттям ними часток, що становлять загалом 100% статутного капіталу Товариства;

3. За рахунок додаткових майнових внесків нових учасників Товариства статутний капітал Товариства збільшили з 1000,00 гривень до 300 000,00 гривень;

4. Змінили назву Товариства з ТОВ «ТЕХНОЛОГІЇ ВРАЖАЮ» на ТОВ «КВЕНТІС ТРЕЙД»;

5. Змінили місцезнаходження Товариства на нову адресу: 08133, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вул. Чорновола, будинок 1-А, офіс 306;

6. З урахуванням всіх прийнятих змін затвердили нову редакцію Статуту Товариства;

7. 3 посади директора Товариства звільнили ОСОБА_4 та, на підставі особистої заяви, на посаду директора ТОВ «КВЕНТІС ТРЕЙД» з 01 липня 2016 року призначили ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що відповідно до Наказу №5 від 01 липня 2016 року вона приступила до виконання своїх обов?язків на посаді директора ТОВ «КВЕНТІС ТРЕЙД», на підтвердження вказаних обставин позивачем долучено до матеріалів справи копію відповідного наказу.

Позивач наголошує на тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю КВЕНТІС ТРЕЙД фактично повністю припинило здійснення своєї фінансово-господарської діяльності. Обидва засновника (учасника) відповідача перестали займатися та опікуватися своїм підприємством. ТОВ «КВЕНТІС ТРЕЙД» найманих працівників не має (крім директора позивача), а отже на сьогоднішній день підприємством не виконуються поставлені економічні завдання. Як наслідок, позивач повністю втратила матеріальну (економічну) та будь-яку іншу зацікавленість у перебуванні на посаді директора цього Товариства та вирішила звільнитися, але всі контакти з представниками учасників Товариства втрачені.

Позивач вказує, що з огляду на відсутність доходів (заробітної плати) від перебування на посаді директора ТОВ «КВЕНТІС ТРЕЙД» вона на ім?я засновників (учасників) Товариства написала заяву про звільнення з посади директора від 10 березня 2025 року, в якій просила звільнити її з посади директора за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 16 квітня 2025 року. Копію вказаної заяви позивач долучила до матеріалів справи.

З позовної заяви вбачається, що позивач на ім?я засновників (учасників) Товариства підготувала письмові повідомлення про скликання загальних зборів учасників ТОВ «КВЕНТІС ТРЕЙД» від 10 березня 2025 року, якими повідомила Компанію "ДЖОНІСІКС ПАРТІСІЕЙШЕН ЛІМІТЕД" та Компанію "ОНОФІКС ХОЛІНГС ЛІМІТЕД", про те, що 16 квітня 2025 року о 11:30 за адресою: м. Київ, вул. Академіка Шалімова, 48, офіс №304 (3-й поверх) відбудуться загальні збори учасників Товариства. Також, в повідомленнях містився перелік питань, що виносяться на голосування порядком денним, а саме: 1 питання - обрання голови та секретаря загальних зборів учасників Товариства; 2 питання - про розгляд заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади директора Товариства; 3 питання - про прийняття рішення, щодо припинення повноважень директора ОСОБА_1 шляхом обрання нового директора Товариства; 4 питання - про призначення нового директора Товариства; 5 питання - про уповноваження осіб на проведення державної реєстрації зміни директора в державному реєстрі. На підтвердження вказаних обставин позивачем долучено до матеріалів справи копії відповідних повідомлень та докази їх направлення засновникам Товариства відповідача-1 та відповідачу-1.

Проте, позивач вказує, що вказані відправлення учасниками Товариства та відповідачем-1 отримані не були та повернулись відправнику.

Позивач наголошує на тому, що ним був дотриманий порядок скликання загальних зборів учасників Товариства, проте 16 квітня 2025 року, у призначені для проведення Загальних зборів учасників Товариства час та місце, представники Компанії "ДЖОНІСІКС ПАРТІСЕЙШЕН ЛІМІТЕД" та Компанії "ОНОФІКС ХОЛДІНГС ЛІМІТЕД" не прибули, про причини своєї неявки ніяким чином не повідомили.

Так, позивачем 16.04.2025 був складений Акт про те, що Загальні збори учасників ТОВ «КВЕНТІС ТРЕЙД» є такими, що не відбулися у зв?язку із неявкою обох учасників Загальних зборів Товариства. Вказаний Акт був складений у присутності двох свідків: громадянки ОСОБА_5 та громадянки ОСОБА_6 . Акт про те, що Загальні збори учасників ТОВ КВЕНТІС ТРЕЙД не відбулися від 16.04.2025 позивачем долучено до матеріалів справи.

Позивач наголошує на тому, що бажає змінити місце роботи й сферу діяльності, але жодного зв?язку із засновниками (учасниками) Товариства не має, що є перешкодою у звільненні позивача з посади директора за власним бажанням та є причиною його звернення до суду.

Таким чином, у позові позивач просить суд:

- визнати трудові відносини ОСОБА_1 до ТОВ «КВЕНТІС ТРЕЙД» припиненими з 16 квітня 2025 року у зв?язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади директора, за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України;

- зобов?язати уповноважених осіб відділу з питань державної реєстрації Бучанської районної державної адміністрації Київської області внести зміни до відомостей про юридичну особу ТОВ «КВЕНТІС ТРЕЙД», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: у графі "Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи:" запис "Керівник: ОСОБА_1 " - скасувати та внести інший запис: "Трудові відносини ОСОБА_1 з ТОВ «КВЕНТІС ТРЕЙД» припинені з 16 квітня 2025 року, шляхом звільнення з посади директора за власним бажанням на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України.".

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, лише порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Конституційний Суд України в абзацах другому та четвертому пункту 3.2 свого Рішення № 1-рп/2010 від 12.01.2010 у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України, посилаючись на положення законів, що регулюють цивільно-правові відносини, а саме: частину першу статті 98 та частину першу статті 99 ЦК України, а також чинні на той час частину першу статті 23, пункт "г" частини п`ятої статті 41, частину першу статті 59 Закону України "Про господарські товариства" і частину п`яту статті 58 Закону України "Про акціонерні товариства", виснував, що підставою набуття виконавчим органом товариства повноважень є факт його обрання (призначення) загальними зборами учасників (акціонерів) або укладення із членом виконавчого органу товариства трудового договору, який від імені товариства може підписувати голова наглядової ради чи особа, уповноважена на те наглядовою радою.

При цьому Конституційний Суд України наголосив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Хоча такі рішення уповноваженого на їхнє прийняття органу можуть мати наслідки і для трудових відносин, але визначальними у таких ситуаціях є відносини корпоративні, тобто пов`язані з управлінням товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово підтримувала ці висновки, зокрема, в постановах від 10.04.2019 у справі №510/456/17, від 10.09.2019 у справі №921/36/18, від 30.01.2019 у справі №145/1885/15-ц, від 08.11.2019 у справі №667/1/16, від 04.02.2020 у справі №915/540/16, від 19.02.2020 у справі №145/166/18, від 12.01.2021 у справі №127/21764/17, від 14.06.2023 у справі №448/362/22, від 06.09.2023 у справі №127/27466/20.

Судом враховано, що управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ч. ч. 1, 2 ст. 97 ЦК України).

Частинами 1-4 ст. 99 ЦК України передбачено, зокрема, що загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб.

Органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган (ст. 28 Закону України "Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю").

Загальні збори учасників є вищим органом товариства (ч. 1 ст. 29 Закону), до компетенції якого належить, зокрема обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них) (п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону).

Відповідно до п. 8.5. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю КВЕНТІС ТРЕЙД (далі Статут) до виключної компетенції Загальних Зборів Учасників належить, зокрема, обрання та відкликання директора, членів виконавчого органу та ревізійної комісії.

Загальні Збори є правомочними, якщо на них присутні Учасники (представники Учасників), що володіють у сукупності більш як 50 (п`ятдесятьма) відсотками голосів (п. 9.1. Статуту).

Позачергові Загальні Збори Учасників скликаються Головою Товариства, у випадку неплатоспроможності Товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси Товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного зменшення Статутного капіталу (п. 10.2. Статуту).

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.09.2023 у справі №127/27466/20, за загальним правилом створення (обрання) виконавчого органу товариства відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства (частина перша статті 99 ЦК України, пункт 7 частини другої статті 30 Закону) або в окремих випадках - наглядової ради товариства (частина друга статті 38 Закону). Це рішення породжує між особами, яких воно стосується, корпоративні відносини, у яких обрана особа наділяється повноваженнями з управління.

Отже, за загальним правилом створення (обрання) виконавчого органу товариства відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства (частина перша статті 99 ЦК України, пункт 7 частини другої статті 30 Закону) або в окремих випадках - наглядової ради товариства (частина друга статті 38 Закону). Це рішення породжує між особами, яких воно стосується, корпоративні відносини, в яких обрана особа наділяється повноваженнями з управління.

В постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі №127/27466/20 зазначено, що корпоративні відносини також є підставою для виникнення відносин представництва товариства перед третіми особами. Відповідно, заявлені позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та / або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.

Звернення до суду особи, яка є одноосібним виконавчим органом товариства, для припинення її повноважень, зокрема у випадку, якщо загальні збори учасників не розглядають заяву про звільнення з посади директора, пов`язане з корпоративними відносинами у цьому товаристві (висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 у справі №448/362/22).

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства, якщо інше не встановлено законом (частина перша статті 98 ЦК України).

Статтею 31 Закону України "Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю" (далі - Закон) передбачено, що загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, зокрема, з ініціативи виконавчого органу товариства (пункт 1 цієї статті).

Відповідно до ст. 37 Закону у товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника. До товариства з одним учасником не застосовуються положення статей 32-36 цього Закону, а інші положення цього Закону застосовуються з урахуванням положень частини першої цієї статті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю КВЕНТІС ТРЕЙД з 01.07.2016.

Суд зазначає, що позовні вимоги у даній справі спрямовані на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та Товариством з обмеженою відповідальністю КВЕНТІС ТРЕЙД.

Питання щодо звільнення директора вирішується тільки за рішенням загальних зборів, тому позивач як директор Товариства з обмеженою відповідальністю КВЕНТІС ТРЕЙД не має самостійних повноважень щодо вирішення питань про своє звільнення з посади директора.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20 дійшла висновку про те, що директор для припинення своїх повноважень як одноосібного виконавчого органу за своєю ініціативою має скликати загальні збори учасників Товариства з включенням до порядку денного питання про припинення своїх повноважень шляхом обрання нового директора або тимчасового виконувача його обов`язків, оскільки вирішення цього питання належить до виключної компетенції загальних зборів учасників Товариства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , як директор Товариства з обмеженою відповідальністю КВЕНТІС ТРЕЙД, скликала загальні збори учасників відповідача-1 шляхом направлення на їх адресу повідомлень про скликання відповідних зборів на 16.04.2025 о 11:30 за адресою: АДРЕСА_2 із питаннями порядку денного, зокрема, про припинення повноважень директора ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що скликані позивачем на 16.04.2025 о 11:30 загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю КВЕНТІС ТРЕЙД не відбулися, у зв`язку з неявкою учасників відповідача-1. Доказів протилежного суду не надано.

Отже, неявка учасників Товариства з обмеженою відповідальністю КВЕНТІС ТРЕЙД на загальні збори для розгляду питання щодо звільнення позивача є прямим порушенням його права на припинення трудових відносин.

Таким чином, у випадку відсутності рішення загальних зборів учасників Товариства про звільнення директора, зокрема, через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, директору із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду за їх захистом.

Матеріали справи не містять доказів у розумінні статей 77-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження розгляду по суті уповноваженим на звільнення директора органом Товариства заяви позивача про звільнення з посади директора підприємства відповідача-1, а також фактичного звільнення ОСОБА_1 з посади директора на підставі рішення загальних зборів учасників відповідача-1 у передбачений чинним законодавством України строк і внесення змін до відомостей про наведену юридичну особу про зміну її керівника.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Позивач просить суд, зокрема, визнати трудові відносини ОСОБА_1 до ТОВ «КВЕНТІС ТРЕЙД» припиненими з 16 квітня 2025 року у зв?язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади директора, за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до приписів ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За умовами статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є припинення правовідношення.

Суд зазначає, що припинення трудових відносин певною датою у минулому по суті зводиться до встановлення факту припинення цих правовідносин з відповідної дати без прийняття загальними зборами товариства відповідного рішення.

При цьому, належним та ефективним способом захисту його прав та законних інтересів у такому випадку буде вимога припинити такі трудові відносини за рішенням суду, які (трудові відносини) будуть припинені саме з дати набрання судовим рішенням законної сили.

Судом враховано, що прийняття судового рішення з констатацією визнання припиненими відносин керівника з Товариством з дати, що минула, породжуватиме юридичну невизначеність в частині моменту припинення повноважень директора, оскільки в період з 16.04.2025 по день набрання законної сили рішенням суду даній справі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 значилась директором (керівником) відповідача.

Саме факт неприйняття загальними зборами рішення про припинення повноважень свідчить про збереження цих повноважень за позивачем, а також свідчить про наявність між сторонами спору, який підлягає вирішенню в судовому порядку, і саме з набрання рішенням законної сили спір про припинення правовідносин між сторонами буде вирішено.

Крім того, з 16.04.2025 та до часу прийняття рішення у даній справі не виключено, що ОСОБА_1 могла вчиняти дії як керівник Товариства з обмеженою відповідальністю КВЕНТІС ТРЕЙД з третіми особами.

Разом з цим, припинення правовідносин між директором та Товариством з дати набрання законної сили рішенням суду даній справі забезпечить можливість та надасть час відповідачу-1 (загальним зборам учасників товариства) обрати (призначити) директором іншу особу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку права позивача підтягають захисту шляхом припинення повноважень на майбутнє, що відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 7 частини другої статті 16 ЦК України.

Таким чином, враховуючи викладене вище в сукупності, суд дійшов висновку що позовні вимоги в частині визнання припиненими трудових відносини з 16.04.2025, підлягають задоволення частково, а саме суд дійшов висновку про визнання припиненими трудових відносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю КВЕНТІС ТРЕЙД.

Отже, повноваження ОСОБА_1 , як директора Товариства з обмеженою відповідальністю КВЕНТІС ТРЕЙД припиняються з моменту набрання судовим рішенням у даній справі законної сили, а не з 16.04.2025.

Щодо вимоги про зобов?язання уповноважених осіб відділу з питань державної реєстрації Бучанської районної державної адміністрації Київської області внести зміни до відомостей про юридичну особу ТОВ «КВЕНТІС ТРЕЙД», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: у графі "Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи:" запис "Керівник: ОСОБА_1 " - скасувати та внести інший запис: "Трудові відносини ОСОБА_1 з ТОВ «КВЕНТІС ТРЕЙД» припинені з 16 квітня 2025 року, шляхом звільнення з посади директора за власним бажанням на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України.", суд зазначає наступне.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, відокремленого підрозділу юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно з п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" до Єдиного державного реєстру підлягають внесенню відомості про юридичну особу, зокрема, відомості про керівника юридичної особи.

За приписами ст. 25 вказаного Закону державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі, зокрема, судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому суд відзначає, що в постанові від 24.12.2019 у справі №758/1861/18 Верховний Суд дійшов висновку, що вимога про виключення з ЄДРПОУ запису про директора товариства не підлягає задоволенню, оскільки суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстраційної служби, зобов`язуючи його вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру.

Також, суд наголошує на тому, що за наявності документів для проведення державної реєстрації припинення повноважень позивача на посаді керівника Товариства з обмеженою відповідальністю КВЕНТІС ТРЕЙД, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, відповідач-2 буде зобов`язаний розглянути можливість проведення відповідних реєстраційних дій згідно вимог законодавства, що є його дискреційним повноваженням.

За таких обставин, позовні вимоги в частині зобов?язання уповноважених осіб відділу з питань державної реєстрації Бучанської районної державної адміністрації Київської області внести зміни до відомостей про юридичну особу ТОВ «КВЕНТІС ТРЕЙД», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: у графі "Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи:" запис "Керівник: ОСОБА_1 " - скасувати та внести інший запис: "Трудові відносини ОСОБА_1 з ТОВ «КВЕНТІС ТРЕЙД» припинені з 16 квітня 2025 року, шляхом звільнення з посади директора за власним бажанням на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України." задоволенню не підлягають.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача та відповідача-1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулось 04.12.2025, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю КВЕНТІС ТРЕЙД та Бучанської районної державної адміністрації Київської області задовольнити частково.

2. Визнати трудові відносини між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю КВЕНТІС ТРЕЙД (08133, Київська обл., Бучанський р-н, м. Вишневе, вул. Чорновала, буд. 1-А, оф. 306, ) припиненими, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади директора.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю КВЕНТІС ТРЕЙД (08133, Київська обл., Бучанський р-н, м. Вишневе, вул. Чорновала, буд. 1-А, оф. 306, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп., видавши наказ.

4. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Повний текст рішення складено 26.12.2025.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.