ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/776/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Кравець С.Г.

секретаря судового засідання: Виговської Д.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Рудченко М.М. - прокурор, службове посвідчення №071186 від 30.06.2025,

від відповідача-1: не з`явився,

від відповідача-2: Карпішин С.В. - адвокат, ордер серія АМ №1080738 від 30.06.2025,

від третьої особи: Опанасюк С.П. - адвокат ордер серія АМ №1151208 від 01.09.2025,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі за правилами загального

позовного провадження справу

за позовом: Першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах

держави

до: 1) Житомирської міської ради

2) Багатогалузевого товариства з обмеженою відповідальністю "Коло"

за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на

стороні позивача: Фізичної особи-підприємця Томащук Оксани Олександрівни

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди

землі, скасування державної реєстрації права оренди та повернення земельної ділянки.

У судовому засіданні при розгляді справи по суті оголошено перерву з 02.12.2025 до 16.12.2025.

Процесуальні дії по справі.

Перший заступник керівника Житомирської окружної прокуратури (далі - Прокурор) звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом в інтересах держави до Житомирської міської ради (далі - Рада) та Багатогалузевого товариства з обмеженою відповідальністю "Коло" (далі - Товариство) про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди землі, зобов`язання повернути земельну ділянку, скасування державної реєстрації речового права, а також стягнення судових витрат.

20.06.2025 через канцелярію суду Першим заступником керівника Житомирської окружної прокуратури подано заяву №51-85-4525вих-25 від 20.06.2025 про уточнення позовних вимог, у якій зазначено що у прохальній частині позовної заяви міститься описка у найменуванні відповідача та реквізитах договору. З урахуванням уточнення позовних вимог, прокурор просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Житомирської міської ради №1267 від 19.12.2024 року "Про затвердження документації із землеустрою, надання та припинення права користування земельними ділянками" в частині надання в оренду Багатогалузевому товариству з обмеженою відповідальністю "Коло" земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0050;

- визнати недійсним договір оренди землі №92 від 12.02.2025, який укладений між Житомирською міською радою та Багатогалузевим товариством з обмеженою відповідальністю "Коло" про передачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0050;

- зобов`язати Багатогалузеве товариство з обмеженою відповідальністю "Коло" повернути Житомирській міській об`єднаній територіальній громаді в особі Житомирської міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :03:007:0050;

- скасувати державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0050 за Багатогалузевим товариством з обмеженою відповідальністю "Коло".

Ухвалою суду від 23.06.2025 уточнену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №906/776/25 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17.07.2025.

Ухвалою суду від 17.07.2025 поновлено БТОВ "Коло" строк для подачі відзиву на позовну заяву та прийнято відзив відповідача-2 від 15.07.2025 з додатками до розгляду. Відзив Житомирської міської ради від 16.07.2025 залишено без розгляду. Продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 03.09.2025.

Ухвалою суду від 03.09.2025 задоволено заяву Фізичної особи-підприємця Томащук Оксани Олександрівни (вх.№01-44/2592/25) від 01.09.2025 про її залучення до участі у справі в якості третьої особи. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ФОП Томащук О.О. Продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 23.09.2025. Роз`яснено третій особі право подати письмові пояснення щодо суті позовних вимог.

Ухвалою суду від 23.09.2025 поновлено БТОВ "Коло" строк для подання доказів долучених до клопотання від 20.09.2025 та прийнято їх до розгляду. Продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 13.10.2025.

Ухвалою суду від 13.10.2025 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 05.11.2025.

28.10.2025 надійшла заява Першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури №51-85-7942вих-25 від 28.10.2025 про забезпечення позову, у якій останній просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:007:0050.

Ухвалою суду від 30.10.2025 задоволено заяву Першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури №51-85-7942вих-25 від 28.10.2025 про забезпечення позову та накладено арешт на земельну ділянку за адресою вул. Вільський Шлях, 195, м. Житомир з кадастровим номером :03:007:0050, загальною площею 0,0494 га, яка перебуває у комунальній власності Житомирської міської ОТГ в особі Житомирської міської ради.

Ухвалою суду від 05.11.2025 поновлено ФОП Томащук О.О. та Прокурору строк для подання доказів долучених до клопотань від 12.10.2025 та від 13.10.2025 та прийнято їх до розгляду. Закрито підготовче провадження та призначено справу №906/776/25 до судового розгляду по суті на 02.12.2025.

У судовому засіданні 02.12.2025 заслухано вступне слово сторін, а також завершено стадію з`ясування обставин справи та дослідження доказів, зважаючи на те, що спір не може бути вирішений у даному судовому засіданні, судом оголошено перерву у судовому засіданні до 16.12.2025, про що ухвалою суду від 02.12.2025 повідомлено учасників справи.

Відповідач-1 повноважного представника у судове засідання 16.12.2025 не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про доставку ухвали суду від 02.12.2025 про оголошення перерви до електронного кабінету Житомирської міської ради (а.с.244).

Згідно з частиною 1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи наведене, суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача-1 своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи для забезпечення явки останнього в судове засідання та реалізації ним права на судовий захист.

З огляду на те, що явка сторін у судове засідання 16.12.2025 обов`язковою не визнавалась, а неявка представника відповідача-1, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, господарський суд визнав за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності останнього, згідно ст.202 ГПК України.

Прокурор у судових засіданнях при розгляді справи по суті позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача-1 проти задоволення позову заперечив, просив суд у задоволенні позову відмовити з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просив долучити до матеріалів справи письмовий текст виступу у судових дебатах.

Представник третьої особи підтримав позов прокурора, просив суд його задовольнити.

У судовому засіданні 16.12.2025 судом оголошено скорочене рішення (вступна та резолютивна частини).

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позовних вимог Прокурор посилається на відсутність підстав для передачі Радою в оренду відповідачу-2 спірної земельної ділянки комунальної власності на підставі частин 2, 3 ст.134 3емельного кодексу України (поза процедурою земельних торгів), що свідчить про порушення Радою вимог Земельного кодексу України при прийнятті оспорюваного рішення, укладанні договору оренди та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :03:007:0050. Вказує, що на підставі заяви БТОВ "Коло" та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (будівлі магазину), Житомирською міською радою прийнято рішення №1267 від 19.12.2024, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0050 та надано її в користування Товариству. До заяви додано копію проекту землеустрою, витяг із ДЗК про земельну ділянку та витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Відповідно до викопіювання із кадастрової карти з місцем розташування земельної ділянки, пояснювальної записки, експлікації, кадастрового плану, акту погодження меж на даній земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомості, а будівля магазину БТОВ "Коло" зруйнована. На виконання оспорюваного рішення 12.02.2025 між Житомирською міською радою та БТОВ "Коло" укладено договір оренди земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :03:007:0050 ( АДРЕСА_1 ). Прокурор зауважує, що у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2021 у справі №906/630/20 встановлено, що будівлі магазину в м. Житомирі по вул. Максютова (нині - Вільський шлях), 195 на час розгляду даної справи - не існує. Оскільки будівля магазину по вул. Вільський Шлях, 195 в м. Житомирі, станом на дату прийняття Радою рішення №1267 від 19.12.2024, була знищена, право власності відповідача-2 на неї - припинено. Враховуючи викладене, Прокурор доводить, що підстави для передачі БТОВ "Коло" у оренду земельної ділянки комунальної власності відповідно до частин 2, 3 ст.134 ЗК України, поза процедурою земельних торгів, відсутні. Посилаючись на наведене, прокурор просить визнати незаконним та скасувати рішення, визнати недійсним договір оренди землі, зобов`язати повернути земельну ділянку та скасувати державну реєстрацію речового права (а.с.1-9).

Відзив Житомирської міської ради (відповідач-1) від 16.07.2025 з додатками (а.с.70-85) ухвалою суду від 17.07.2025 залишено без розгляду, у зв`язку з пропуском процесуального строку на його подання.

Багатогалузеве ТОВ "Коло" (відповідач-2) у відзиві від 15.07.2025 на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що згідно частини 1 ст.5 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини. З наведеного слідує, що об`єктами, розташованими на земельній ділянці, можуть бути також і окремі частини будівлі в тому числі фундамент та інші частини будівлі. Згідно ст.349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. Тобто, для припинення права власності необхідне повне знищення нерухомого майна, у разі залишення частини будівлі (фундаменту, стіни, тощо) право власності на нерухоме майно не припиняється. Доводить, що позивач не надав доказів того, що будівля магазину повністю знищена. Вважає, що рішення суду в якому вказано, що будівля магазину умисно знищена не доводить відсутності окремих частин магазину - фундаменту, стін тощо. Зазначає, що висновок експерта №998/09-2020 не є належним доказом, оскільки експерт не попереджений про кримінальну відповідальність. Відтак, до позову не надано доказів повного знищення магазину, який належить відповідачу-2 (а.с.64-65).

Позивач у відповіді від 22.07.2025 на відзив посилається на те, що у Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та в Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ №1141 від 26.10.2011, окремими об`єктами нерухомого майна, відомості про які вносяться до реєстру визначено квартири, житлові та нежитлові приміщення, об`єкти незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, меліоративна мережа, складова частина меліоративної мережі. Отже, можливості реєстрації права власності, як на об`єкти нерухомості, на окремі стіни чи на фундамент - не передбачено. Такі об`єкти не є об`єктами нерухомого майна в розумінні ЦК України. Частиною 2 ст.134 ЗК України (яка була підставою для передачі земельної ділянки в оренду), визначено, що не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності, у тому числі, у разі: розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Відповідно, положення даної статті не можуть бути застосовані щодо таких інженерних частин споруд як фундамент. Водночас, доданими до позову доказами підтверджується відсутність на спірних землях такого об`єкту як фундамент (а.с.93-95).

Третя особа у поясненнях від 18.09.2025 вказує, що відповідач-2 у заяві від 30.05.2024 самостійно зазначив що на спірній земельній ділянці відсутнє нерухоме майно. Більше того, рішенням Господарського суду Житомирської області від 27.11.2020, залишеним без змін постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 17.03.2021 по справі №906/630/20, встановлено факт відсутності нерухомого майна на земельній ділянці. Третя особа заявою від 25.03.2021 повідомила Житомирську міську раду про наведені факти відносно земельної ділянки по вул. Вільський шлях, 195 у м. Житомирі, а листом №25/О-2433/952 від 27.04.2021 орган місцевого самоврядування відповів, що візьме цю інформацію до відома. Всупереч обізнаності про відсутність на спірній земельній ділянці належного БТОВ "Коло" об`єкта нерухомості, Житомирська міська рада, без конкурентних засадах, передала останньому землю комунальної власності. Державна реєстрація права власності на неіснуючий в дійсності об`єкт не означає виникнення права власності на нього, а тому така особа не може претендувати на набуття земельної ділянки у власність чи користування у позакурентний спосіб на підставі абзацу 2 частини 2 статті 134 ЗК України. Оскільки договір оренди землі №92 від 12.02.2025 укладений без дотримання конкурентних засад, згідно з частинами 1, 2 ст.228 ЦК України він є нікчемним (а.с.130-132).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Багатогалузеве ТОВ "Коло" звернулося до Житомирської міської ради із клопотанням від 11.08.2021, якому просить надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ - 03.07) за адресою: м. Житомир, вул. Вільський Шлях, 195 (а.с.13-14).

До даного клопотання від 11.08.2021 заявником додано:

- свідоцтво від 18.08.2008 про право власності на будівлю магазину загальною площею 48,60 кв.м., яка розташована у м. Житомирі по вул. Максютова, 195, яке видане Багатогалузевому ТОВ "Коло" на підставі рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради №596 від 14.08.2008 (а.с.15);

- витяг КП "Житомирське обласне міжміське БТІ" Житомирської обласної ради №20002637 від 26.08.2008 про реєстрацію за Багатогалузевим ТОВ "Коло" права власності на нерухоме майно - будівлю магазину у м. Житомирі по вул. Максютова, 195. Реєстраційний номер: 18042621. Реєстрація права власності здійснена на підставі свідоцтва про право власності від 18.08.2008 та рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради №596 від 14.08.2008 (на звороті а.с.15).

- висновок експерта за результатами проведення земельно-технічного дослідження №998/09-2020 від 17.09.2020 (а.с.19-26).

Рішенням Житомирської міської ради №337 від 23.09.2021 "Про надання юридичним та фізичним особам дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" надано дозвіл Багатогалузевому ТОВ "Коло" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Житомир, вул. Вільський Шлях, 195, орієнтовна площа 0,0494 га. Категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Документ, що посвідчує право власності на майно: інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на будівлю магазину від 10.12.2019 (а.с.27-28).

У подальшому, Багатогалузеве ТОВ "Коло" звернулося до Житомирської міської ради із заявою від 30.05.2024, у якій просило затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0494 га та передати земельну ділянку за адресою: м. Житомир, вул. Вільський Шлях, 195, в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Заявником вказано, що на даній земельній ділянці відсутнє нерухоме майно (а.с.29-30).

Багатогалузевим ТОВ "Коло" до заяви від 30.05.2024 додано:

- проект землеустрою (виготовлений ФОП Шмагала Л.Л.) щодо відведення земельної ділянки в оренду Багатогалузевому ТОВ "Коло" для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,0494 га, за адресою: м. Житомир, вул. Вільський Шлях, 195. У розділі "Основні відомості про земельну ділянку" вказано, що під час виконання польових робіт встановлено, що будівля магазину зруйнована (а.с.31-35);

- витяг з Державного земельного кадастру №НВ-024 від 28.05.2024 про земельну ділянку з кадастровим номером :03:007:0050, з якого вбачається що земельну ділянку зареєстровано - 28.05.2024 (а.с.36-37).

Рішенням Житомирської міської ради №1267 від 19.12.2024 "Про затвердження документацій із землеустрою, надання та припинення права користування земельними ділянками" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0050, загальною площею 0,0494 га та надано її в оренду Багатогалузевому ТОВ "Коло" строком на 5 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки: 694 141,24грн. Підстава надання земельної ділянки: заява від 30.05.2024 та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (реєстраційний номер: 18042621 від 26.08.2008) (а.с.42-43).

07.02.2025 у Державному реєстрі речових прав зареєстровано право комунальної власності (номер відомостей про речове право: 58493462) територіальної громади в особі Житомирської міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером :03:007:0050, загальною площею 0,0494 га (а.с.44).

На виконання вказаного рішення, 12.02.2025 між Житомирською міською радою (орендодавець) та Багатогалузевим ТОВ "Коло" (орендар) укладено договір оренди землі №92 від 12.02.2025, відповідно до пункту 1 якого, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :03:007:0050, загальною площею 0,0494 га, яка розташована за адресою: м. Житомир, вул. Вільський Шлях, 195 (а.с.38-41).

12.02.2025 у Державному реєстрі речових прав за Багатогалузевим ТОВ "Коло" зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0050 (номер відомостей про інше речове право: 58582592) (а.с.44).

Прокурор доводить, що будівлі магазину по вул. Вільський Шлях, 195 у м. Житомирі, станом на дату прийняття оспорюваного рішення №1267 від 19.12.2024, не існувало. Відтак, стверджує, що Рада, діючи всупереч інтересам держави та з порушенням вимог чинного законодавства, передала в оренду Багатогалузевому ТОВ "Коло" земельну ділянку комунальної власності на підставі частин 2, 3 ст.134 ЗК України, поза процедурою земельних торгів, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Щодо підстав представництва Прокурором інтересів держави у даній справі.

Згідно з пунктом 3 частини 1 ст.131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про прокуратуру", прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до абзаців 1-3 частини 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи його законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Згідно з частиною 4 ст.53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 2 частини 5 ст.53 ГПК України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №826/13768/16, від 05.03.2020 у справі №9901/511/19, від 26.05.2020 у справі 912/2385/18, від 06.07.2021 у справі №911/2169/20, від 21.06.2023 у справі №905/1907/21).

Частини 3, 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", встановлюють умови, за яких прокурор може виконувати субсидіарну роль із захисту інтересів держави за наявності органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах).

Встановлена цим законом умова про необхідність звернення прокурора до компетентного органу перед пред`явленням позову спрямована на те, аби прокурор надав органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави. За позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Тобто, визначений частиною 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" обов`язок прокурора перед зверненням з позовом звернутись спершу до компетентного органу стосується звернення до органу, який надалі набуде статусу позивача. У цій статті не йдеться про досудове врегулювання спору і, відповідно, вона не покладає на прокурора обов`язок вживати заходів з такого врегулювання шляхом досудового звернення до суб`єкта, якого прокурор вважає порушником інтересів держави і до якого як до відповідача буде звернений позов.

Отже, процесуальний статус прокурора у справі залежить від наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду також неодноразово зазначала, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Прокурор визначає склад відповідачів самостійно в кожному конкретному випадку залежно від характеру спірних правовідносин, змісту порушених прав та інтересів держави, суб`єктів, які мають здійснювати захист цих прав та інтересів у відповідній сфері, обраного прокурором способу захисту останніх, який повинен бути ефективним та спрямованим на повне поновлення порушеного або оспорюваного права (тобто не має потребувати додаткового звернення з іншими вимогами до учасників спірних правовідносин) тощо.

Таким чином, процесуальний статус сторін у подібних спорах залежить як від наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, так і від наведеного прокурором обґрунтування наявності підстав для представництва інтересів держави у конкретній справі.

У даній справі прокурор звернувся до суду з позовними вимогами, зокрема, про визнання незаконними та скасування рішення Ради; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, який укладений між Радою та Товариством; зобов`язання Товариства повернути Житомирській міській ОТГ в особі Житомирської міської ради земельну ділянку.

У позовній заяві, прокурор посилається на те, що орган, який уповноважений здійснювати захист інтересів держави в спірних правовідносинах - Житомирська міська рада, не тільки не захистила інтереси територіальної громади, а й порушила їх, прийнявши оспорюване рішення та уклавши договір оренди земельної ділянки.

Відтак, прокурор звернувся до суду з позовом саме як самостійний позивач та визначив Раду співвідповідачем, стверджуючи про незаконність прийнятого Радою рішення, а також незаконну передачу земельної ділянки комунальної форми власності Товариству у оренду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.06.2024 у справі №925/1133/18 вказала про те, що у разі, якщо державний орган або орган місцевого самоврядування діє або приймає рішення всупереч закону та інтересам Українського народу, прокурор має право діяти на захист порушених інтересів держави шляхом подання відповідного позову до суду. В цьому випадку органи, які прийняли рішення чи вчинили дії, що, на думку прокурора, порушують інтереси держави, набувають статусу відповідача.

Орган державної влади (або місцевого самоврядування), який порушив права держави чи територіальної громади прийняттям незаконного рішення від імені відповідного суб`єкта права, не може (в силу відсутності повноважень на захист) та не повинен (з огляду на відсутність спору з іншим учасником цивільних правовідносин) бути позивачем за позовом прокурора, спрямованим на оскарження незаконного рішення цього ж органу та відновлення порушених прав і законних інтересів держави чи територіальної громади. В процесуальному аспекті орган, який прийняв такий акт, не має зацікавленості у задоволенні позовних вимог, відстоюючи правомірність своїх дій, що суперечить правовому статусу позивача. Водночас доведення правомірності дій, які оспорюються позивачем, забезпечується процесуальними повноваженнями відповідача.

При цьому фактичним позивачем за позовом, поданим в інтересах держави, є держава, а не відповідний орган або прокурор.

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка відноситься до земель комунальної форми власності, а тому функції власника зазначеної земельної ділянки виконує Житомирська міська рада, яка повинна діяти в інтересах відповідної територіальної громади. При цьому у разі, якщо орган місцевого самоврядування приймає рішення всупереч закону на думку прокурора, останній має право діяти на захист порушених державних інтересів шляхом подання відповідного позову до суду. В цьому випадку відповідний орган - Житомирська міська рада - набуває статусу відповідача.

Враховуючи наведене у сукупності, господарський суд дійшов висновку, що Прокурор правомірно самостійно звернувся до суду з позовом в інтересах держави без визначення компетентного органу, оскільки Житомирська міська рада є одним із співвідповідачів, рішення якого оспорюється, з підстав недотримання Радою процедури продажі права оренди земельної ділянки комунальної форми власності на конкурентних засадах (на земельних торгах), передбаченої нормами чинного законодавства, у результаті чого Прокурор набув статусу самостійного позивача.

Наявність у Прокурора повноважень на звернення з цим позовом до суду в інтересах держави як самостійного позивача узгоджується з викладеною вище останньою актуальною правовою позицією Великої Палата Верховного Суду щодо застосування положень частин 3 та 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", частин 4, 5 ст.53 ГПК України, викладеною в постанові від 11.06.2024 у справі №925/1133/18.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Частиною 1 ст.15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частин 1, 2 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу дії частини 2 ст.19 Конституції України та ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування", на органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб покладено обов`язок діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частини 1 ст.140 Конституції України, право територіальних громад на самостійне вирішення питань місцевого значення в межах Конституції і законів України (місцеве самоврядування) здійснюється через сільські, селищні, районні, міські, обласні ради та їх виконавчі органи.

Гарантоване державою місцеве самоврядування передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 8, 19, 140, 143, 144, 146 Конституції України.

З аналізу наведених положень вбачається, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог статей 10, 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

У відповідності до статті 172 Цивільного кодексу України, територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції, встановленої законом. Аналогічна норма міститься у статті 80 Земельного кодексу України.

Отже, територіальна громада, як власник об`єктів права комунальної власності, делегує відповідній раді повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом, Цивільним кодексом України та Земельним кодексом України.

Поряд з тим, статтею 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад, керуючись законом, здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 зазначеного Закону встановлено, що до компетенції рад відносяться питання щодо регулювання земельних відносин у відповідності до вимог чинного законодавства. Повноваження сільських, селищних, районних, міських, обласних рад та їх виконавчих органів визначені в статтях 8-12 Земельного кодексу України (розпорядження землями, передача земельних ділянок у власність громадянам та юридичним особам, надання земельних ділянок у користування, вилучення земельних ділянок, викуп земельних ділянок для суспільних потреб, організація землеустрою тощо). Аналогічні повноваження органів виконавчої влади в галузі земельних відносин визначено у главі 3 Земельного кодексу України.

Відповідно до статті 122 Земельного кодексу України (тут і надалі - у редакції, чинній на час спірних правовідносин), сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У силу законодавчих приписів рішення суб`єктів владних повноважень не є абсолютними (у розумінні їх здійснення "на власний розсуд"), вони реалізуються самостійно, але в межах повноважень, прямо передбачених Конституцією та законами України.

Житомирська міська ОТГ є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0050, від імені та в інтересах якої діє Житомирська міська рада у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом.

Згідно частини 1 статті 127 Земельного кодексу України, органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або передають їх у користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Приписами частини 2 статті 127 Земельного кодексу України передбачено, що продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису), а також передача акціонерним товариством, товариством з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, яке утворилося шляхом перетворення державного підприємства, в суборенду земельних ділянок державної власності, що були передані зазначеним господарським товариствам в оренду відповідно до статті 120-1 цього Кодексу, здійснюються на конкурентних засадах (на земельних торгах у формі електронного аукціону) у випадках та порядку, встановлених главою 21 цього Кодексу.

Приписами частини 1 статті 134 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким випадком, згідно частини 2 статті 134 Земельного кодексу України, серед іншого, є розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. У такому разі земельні ділянки державної чи комунальної власності (або права на них) не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).

За відсутності виключень, визначених у частині 2 статті 134 Земельного кодексу України продаж права оренди ділянок державної чи комунальної власності здійснюється виключно на земельних торгах в порядку визначеному статтями 135 - 139 ЗК України.

Як встановлено судом, Багатогалузеве ТОВ "Коло" звернулося до Житомирської міської ради з клопотанням від 11.08.2021, якому просило надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: м. Житомир, вул. Вільський Шлях, 195 (а.с.13-14).

До клопотання від 11.08.2021 заявником додано: свідоцтво від 18.08.2008 про право власності на будівлю магазину загальною площею 48,60 кв.м., яка розташована у м. Житомирі по вул. Максютова, 195 (а.с.15); витяг №20002637 від 26.08.2008 про реєстрацію права власності на будівлю магазину у м. Житомирі по вул. Максютова, 195 (на звороті а.с.15); висновок експерта №998/09-2020 від 17.09.2020 (а.с.19-26).

Рішенням Житомирської міської ради №337 від 23.09.2021 Багатогалузевому ТОВ "Коло" надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Житомир, вул. Вільський Шлях, 195, орієнтовна площа 0,0494 га. Вид використання: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Документ, що посвідчує право власності на майно: інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на будівлю магазину від 10.12.2019 (а.с.27-28).

У Державному земельному кадастрі 28.05.2024 зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :03:007:0050, загальною площею 0,0494 га (а.с.36-37).

Багатогалузеве ТОВ "Коло" звернулося до Житомирської міської ради із заявою від 30.05.2024, у якій просило затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0494 га та передати земельну ділянку за адресою: м. Житомир, вул. Вільський Шлях, 195, Товариству в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Заявником вказано, що на даній земельній ділянці відсутнє нерухоме майно (а.с.29-30).

Багатогалузевим ТОВ "Коло" до заяви від 30.05.2024, серед іншого, додано проект землеустрою щодо відведення Багатогалузевому ТОВ "Коло" земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,0494 га, за адресою: АДРЕСА_1 . У розділі "Основні відомості про земельну ділянку" вказано, що під час виконання польових робіт встановлено, що будівля магазину зруйнована (а.с.31-35);

Рішенням Житомирської міської ради №1267 від 19.12.2024 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0050 загальною площею 0,0494 га та надано її в оренду Багатогалузевому ТОВ "Коло" строком на 5 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

07.02.2025 у Державному реєстрі речових прав зареєстровано право власності територіальної громади в особі Житомирської міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером :03:007:0050 (а.с.44).

Прокурор доводить, що будівлі магазину по вул. Вільський Шлях, 195 у м. Житомирі, станом на дату прийняття Радою оспорюваного рішення №1267 від 19.12.2024, не існувало. Відтак вважає, що Рада з порушенням вимог чинного законодавства, передала в оренду відповідачу-1 земельну ділянку комунальної власності, поза процедурою земельних торгів.

Як вбачається з додатку до рішення №1267 від 19.12.2024, підставою для його прийняття Радою, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її в оренду відповідачу-1 без проведення земельних торгів, була заява БТОВ "Коло" від 30.05.2024 та витяг про реєстрацію за відповідачем-1 права власності на нерухоме майно - будівлю магазину загальною площею 48,60 кв.м., яка розташована у АДРЕСА_1 .

Суд враховує, що відповідно до частини 1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Стаття 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній на час прийняття Радою оспорюваного рішення) передбачає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 ст.5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності не має. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права (Постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №916/2791/13, від 23.06.2020 у справі №680/214/16-ц).

Разом із тим у практиці Верховного Суду закріпився принцип реєстраційного підтвердження речових прав на нерухоме майно. Відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (Постанови від 12.03.2019 у справі №911/3594/17, від 19.01.2021 у справі №916/1415/19).

Перш за все суд констатує, що відповідач-1 - Багатогалузеве ТОВ "Коло" у заяві від 30.05.2024, яка була подана до Ради, самостійно вказав, що на земельній ділянці за адресою: м. Житомир, вул. Вільський Шлях, 195, у заявника відсутнє будь-яке нерухоме майно.

По-друге, рішенням Господарського суду Житомирської області від 27.11.2020 року, залишеним без змін постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 17.03.2021 року у справі №906/630/20 за позовом Багатогалузевого ТОВ "Коло" до Фізичної особи-підприємця Томащук Дмитра Анатолійовича, Фізичної особи-підприємця Томащук Оксани Олександрівни про зобов`язання за власний рахунок демонтувати тимчасовий павільйон по наданню послуг, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено:

- майно - будівля магазину загальною площею 48,60кв.м. в АДРЕСА_1 , на яке 18.08.2008 було видано позивачу свідоцтво про право власності та здійснено 26.08.2008 реєстрацію права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, - знищено;

- оскільки згідно з ч.1 ст.179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки, то фізична відсутність будівлі магазину загальною площею 48.60кв.м. в АДРЕСА_1 , унеможливлює для її власника реалізацію прав на користування та розпорядження нею, а отже і порушення іншими особами таких прав;

- відсутність нерухомого майна на земельній ділянці свідчить про невідповідність реальної ситуації даним Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому, внесення запису до державного реєстру про припинення прав власності чи інших речових прав залежить від дій самого позивача;

- матеріалами справи не підтверджується факт порушення відповідачами прав позивача на земельну ділянку, оскільки останнім не подано доказів оформлення у встановленому законом порядку права власності чи користування на таку земельну ділянку станом на час видачі відповідачам паспорта прив`язки. Позивачем не доведено, що заявлена позовна вимога, є саме вимогою володіючого майном власника чи користувача, а також, що дії відповідачів створюють позивачеві перешкоди у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном.

Рішення Господарського суду від 27.11.2020 у справі №906/630/20 набрало законної сили 17.03.2021.

З поданих до матеріалів даної справи доказів вбачається, що після апеляційного розгляду справи №906/630/20, представник ФОП Томащука Д.А. звертався до Житомирського міського голови та Виконавчого комітету Житомирської міської ради із заявою від 25.03.2021, у якій повідомив вказаних осіб про наявність судових рішень у справі №906/630/20, якими встановлено факт знищення будівлі магазину загальною площею 48,60 кв.м. у АДРЕСА_1 , з метою запобігання незаконного вибуття землі із власності територіальної громади (а.с.136).

Однак, виконавчий комітет Житомирської міської ради у відповідь листом №25/О-2433/952 від 27.04.2021 повідомив, що інформацію, вказану у зверненні ФОП Томащука Д.А. щодо судових рішень у справі №906/630/20 буде повідомлено депутатам Житомирської міської ради під час розгляду клопотання БТОВ "Коло" щодо надання дозволу на розроблення технічної документації на засіданнях постійних комісій та сесії міської ради (а.с.134).

У проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду Багатогалузевому ТОВ "Коло", загальною площею 0,0494 га, за адресою: м. Житомир, вул. Вільський Шлях, 195, у розділі "Основні відомості про земельну ділянку" вказано, що під час виконання польових робіт встановлено, що будівля магазину зруйнована (а.с.31-35). Даний проект землеустрою затверджений Радою.

Всупереч обізнаності Ради про встановлений факт знищення будівлі магазину, а також враховуючи те, що Багатогалузевим ТОВ "Коло" безпосередньо у заяві від 30.05.2024 вказано про відсутність на земельній ділянці нерухомого майна, Житомирська міська рада, прийняла оспорюване рішення, яким передала в оренду відповідачу-1 земельну ділянку комунальної власності без проведення земельних торгів.

При цьому суд зауважує, що виходячи із системного аналізу положень частини 2 ст.124 і абзацу 2 частини 2 ст.134 ЗК України, незастосування конкурентної процедури у виді земельних торгів допускається виключно у випадку, коли земельна ділянка державної чи комунальної власності надається фізичним або юридичним особам у користування з метою обслуговування та експлуатації виключно існуючих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), розташованих на такій земельній ділянці та належних на праві власності зазначеним особам для їх подальшого використання відповідно до того цільового та функціонального призначення, яке існувало на момент їх придбання. Такий висновок підтриманий, у тому числі Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 28.01.2025 у cправі №922/940/21.

Таким чином, Верховний Суд неодноразово вказував на можливість отримати комунальну земельну ділянку в користування лише в межах та з метою, пов`язаною із розміщенням та обслуговуванням належних особі на праві власності нежитлових приміщень.

Натомість, у даній справі, в порушення наведених норм земельного законодавства, Житомирська міська рада надала на позаконкурентних засадах (без проведення земельних торгів) спірну земельну ділянку не для розміщення та обслуговування належних заявнику приміщень, а для здійснення будівництва, що є незаконним.

Багатогалузеве ТОВ "Коло" посилається на те, що згідно ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", об`єктами, розташованими на земельній ділянці, можуть бути також і окремі частини будівлі, в тому числі фундамент та інші частини будівлі. Для припинення права власності необхідне повне знищення нерухомого майна, у разі залишення частини будівлі (фундаменту, стіни, тощо) право власності на нерухоме майно не припиняється.

Проте, доводи відповідача-1 про те, що у даному випадку відсутній факт повного знищення нерухомого майна, не підтверджуються документально (до прикладу, фотознімками, висновками експертів, тощо).

Частиною 1 ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Реалізація правомочностей власника можлива лише щодо реально існуючого об`єкта, як і ризик його знищення або пошкодження (ст.179, 190, 316-323 ЦК України).

Суд наголошує, що у частині 2 ст.134 Земельного кодексу України йдеться саме про нерухоме майно у вигляді будівель чи споруд. Тому, навіть у разі часткового збереження фундаменту / стін на земельній ділянці, остання, не могла б бути передана у користування відповідачу-1 без проведення земельних торгів, оскільки фундамент / стіни чи їх окремі залишки, самі по собі не є окремою спорудою, а є лише її частиною.

Багатогалузеве ТОВ "Коло" посилається на те, що сплачувало податок на нерухоме майно (а.с.143-166).

На переконання суду, дії Багатогалузевого ТОВ "Коло" щодо сплати податку на нерухоме майно, якого в натурі не існує, свідчить про бажання створити уявлення для переконання про фактичну наявність такого майна.

Проте, з встановлених судом у даній справі обставин слідує, що Багатогалузеве ТОВ "Коло", станом на час прийняття Радою оспорюваного рішення, фактично не мало у власності нерухомого майна за адресою: м. Житомирі по вул. Вільський Шлях, 195, що свідчить про невідповідність реальної ситуації даним Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи наведене, земельна ділянка з кадастровим номером :03:007:0050, загальною площею 0,0494 га, могла б бути передана в користування відповідачу-1 лише за наслідками проведення земельних торгів, в той час, як її передача у позаконкурсний спосіб порушує наведені норми матеріального права, а також права місцевої територіальної громади щодо ефективного та законного користування належним їй комунальним майном.

У матеріалах справи міститься висновок експерта за результатами проведення земельно-технічного дослідження №998/09-2020 від 17.09.2020.

Даний висновок не містить відомостей про обізнаність судового експерта про кримінальну відповідальність, а також в ньому не зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, тому у суду відсутні підстави вважати його належним та допустимим доказом у розумінні статей 76-78 ГПК України.

При цьому, суд вважає позицію Багатогалузевого ТОВ "Коло" стосовно висновку експерта суперечливою, оскільки відповідачем-1 до клопотанням від 11.08.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, серед іншого, було додано висновок експерта за результатами проведення земельно-технічного дослідження №998/09-2020 від 17.09.2020. Водночас під час розгляду даної справи у суді, відповідач-1 вказував на те, що даний висновок не є належним доказом.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Житомирської міської ради №1267 від 19.12.2024 у відповідній частині.

Прокурор стверджує, що оспорюваним рішенням Житомирської міської ради, без наявності підстав, передбачених частинами 2, 3 ст.134 ЗК України, передано в оренду Багатогалузевому ТОВ "Коло" земельну ділянку з кадастровим номером :03:007:0050. Враховуючи наведене, дане рішення міської ради у відповідній частині підлягає визнанню незаконним та скасуванню судом.

Суд зауважує, що згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №912/2797/21, вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яке виконано на час звернення з позовом до суду шляхом укладення відповідного договору, є неефективним способом захисту прав особи. Зазначене рішення вичерпало свою дію виконанням, а його скасування не дасть змоги позивачу ефективно відновити володіння відповідною земельною ділянкою.

За усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду, якщо рішення органу державної влади, місцевого самоврядування виконане, вимога про визнання такого рішення недійсним не відповідає належному способу захисту, бо її задоволення не приводить до відновлення прав позивача. При цьому, якщо таке рішення не відповідає закону, воно не створює тих наслідків, на які спрямоване. Тому немає потреби оскаржувати таке рішення - позивач може обґрунтовувати свої вимоги, зокрема, незаконністю такого рішення (Висновок викладений Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду у постанові від 29.05.2025 у cправі № 922/3727/19).

З огляду на те, що оспорюване рішення органу місцевого самоврядування виконане шляхом укладення договору оренди землі №92 від 12.02.2025, визнання зазначеного рішення недійсним не може забезпечити ефективного захисту прав територіальної громади, тому в задоволенні позову про визнання незаконним та скасування рішення суд відмовляє через неефективність обраного Прокурором способу захисту прав.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним договору оренди землі №92 від 12.02.2025 між Радою та Багатогалузевим ТОВ "Коло".

Як встановлено судом, 12.02.2025 між Житомирською міською радою (орендодавець) та Багатогалузевим ТОВ "Коло" (орендар) підписано договір оренди землі №92 від 12.02.2025, відповідно до пункту 1 якого, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :03:007:0050, загальною площею 0,0494 га, яка розташована за адресою: м. Житомир, вул. Вільський Шлях, 195 (а.с.38-41).У пункті 3 договору зазначено, що на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: будівля магазину.

За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина 2 ст.215 ЦК України).

Недійсність спірного договору Прокурор обґрунтовує тим, що такий договір укладений на підставі недійсного рішення Ради, за відсутності підстав, передбачених статтями 124 та 134 ЗК України, відтак такий договір підлягає визнанню недійсним, як похідний правочин від оскаржуваного рішення, а також, у зв`язку з його невідповідністю закону.

Встановлення обставин укладання договору без дотримання конкурентних засад за відсутності для цього підстав, передбачених частиною 2 статті 134 ЗК України, свідчить про нікчемність такого договору. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.10.2025 у cправі №607/14562/22.

Так, відповідно до частин 1, 2 ст.228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У даному випадку суд дійшов висновку про нікчемність спірного договору оренди, у зв`язку з отриманням Багатогалузевим ТОВ "Коло" в оренду комунальної земельної ділянки, всупереч імперативним вимогам частини 1 статті 134 ЗК України щодо обов`язкового порядку продажу права оренди на неї на конкурентних засадах (на земельних торгах).

З урахуванням наведеного, договір оренди землі №92 від 12.02.2025 є таким, що порушує публічний порядок, оскільки спрямований на незаконне набуття Багатогалузевим ТОВ "Коло" права оренди на земельну ділянку комунальної власності та згідно з частинами 1 та 2 статті 228 ЦК України є нікчемним.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10.04.2019 у справі № 463/5896/14-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 зробила висновок про те, що якщо недійсність певного правочину встановлена законом, вимога про визнання його недійсним за загальним правилом не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Отже, звертаючись з позовом про визнання договору оренди землі №92 від 12.02.2025 недійсним, Прокурор фактично обґрунтовує цей позов нікчемністю договору, а не недійсністю (оспорюваністю) договору. Тому визнання цього договору нікчемним в судовому порядку не вимагається.

Щодо позовних вимог про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки за Багатогалузевим ТОВ "Коло" та про зобов`язання Багатогалузевого ТОВ "Коло" повернути спірну земельну ділянку.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2025 у Державному реєстрі речових прав за Багатогалузевим ТОВ "Коло" зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0050 (номер відомостей про інше речове право: 58582592) (а.с.44).

Підставою для проведення державної реєстрації права оренди був договір оренди землі №92 від 12.02.2025 між Житомирською міською радою та Багатогалузевим ТОВ "Коло".

Абзацом 2 частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Тобто, у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Оскільки господарський суд дійшов висновку про нікчемність договору оренди землі №92 від 12.02.2025, який став підставою для проведення державної реєстрації іншого речового права - права оренди (номер запису про інше речове право: 58582592) земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0050 за Багатогалузевим товариством з обмеженою відповідальністю "Коло", така державна реєстрація підлягає скасуванню з припиненням речового права.

Так само, як наслідок нікчемності вказаного договору, Багатогалузеве ТОВ "Коло", зобов`язане повернути Житомирській міській об`єднаній територіальній громаді в особі Житомирської міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :03:007:0050, що у повній мірі поновить порушені інтереси громади. Даний висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.10.2025 у справі №607/14562/22.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з даним позовом Житомирською обласною прокуратурою сплачено 12 112,00грн судового збору (4 вимоги немайнового характеру х 3 028,00грн), що підтверджується платіжною інструкцією №1306 від 11.06.2025 (а.с.11).

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 6 056,00грн за 2 позовні вимоги немайнового характеру (2 х 3 028,00грн) покладається порівну на відповідачів - 1, 2. Таким чином, стягненню з Ради та Товариства підлягає по 3 028,00грн судового збору.

У зв`язку з відмовою у задоволенні решти позовних вимог, судовий збір покладається на Прокуратуру.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Багатогалузеве товариство з обмеженою відповідальністю "Коло" (Україна, 12440, Житомирська область, Житомирський район, село Зарічани, вулиця Лісова, будинок 7, квартира 24; ) повернути Житомирській міській об`єднаній територіальній громаді в особі Житомирської міської ради (Україна, 10014, Житомирська область, місто Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, будинок 4/2; ) земельну ділянку з кадастровим номером :03:007:0050.

3. Скасувати державну реєстрацію іншого речового права - права оренди (номер запису про інше речове право: 58582592) земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0050 за Багатогалузевим товариством з обмеженою відповідальністю "Коло" (Україна, 12440, Житомирська область, Житомирський район, село Зарічани, вулиця Лісова, будинок 7, квартира 24; ).

4. Стягнути з Житомирської міської ради (Україна, 10014, Житомирська область, місто Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, будинок 4/2; ) на користь Житомирської обласної прокуратури (Україна, 10008, Житомирська область, місто Житомир, вулиця Святослава Ріхтера, будинок 11; ) 3 028,00грн витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути з Багатогалузевого товариства з обмеженою відповідальністю "Коло" (Україна, 12440, Житомирська область, Житомирський район, село Зарічани, вулиця Лісова, будинок 7, квартира 24; ) на користь Житомирської обласної прокуратури (Україна, 10008, Житомирська область, місто Житомир, вулиця Святослава Ріхтера, будинок 11; ) 3 028,00грн витрат по сплаті судового збору.

6. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 24.12.25

Суддя Кравець С.Г.

Направити:

1 - Прокуратурі - електронний кабінет,

2 - Житомирській міській раді - електронний кабінет,

3 - БТОВ "Коло" - електронний кабінет,

4 - ФОП Томащук О.О. (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) (рек.) та представнику - електронний кабінет.