УХВАЛА

м. Київ

23.12.2025Справа № 910/15660/25

Суддя Господарського суду міста Києва Удалова О.Г., розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕСО

до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів,

Товариства з обмеженою відповідальністю ВОЄДЖЕР ПЛЮС

про визнання недійсним договору та зобов`язання припинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю ВЕСО (далі - позивач) до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю ВОЄДЖЕР ПЛЮС (далі відповідач-2), в якому просить:

- визнати недійсним договір про управління активами (майном) від 04.09.2025, укладений між Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (Установник управління) та Товариством з обмеженою відповідальністю ВОЄДЖЕР ПЛЮС (Управитель), за яким Установник управління передав Управителеві майно:

об`єкт нерухомого майна № 27467931; тип об`єкта громадська будівля; опис об`єкта загальна площа (кв.м) 5107,8, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Фрунзе, буд. 2;

об`єкт нерухомого майна № 01; тип об`єкта земельна ділянка, кадастровий номер :15:003:0446; опис об`єкта загальна площа (га) 0,1198; цільове призначення для будівництва і обслуговування громадської забудови; адреса Полтавська обл., м. Полтава, вул. Фрунзе, буд. 2, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю ВЕСО на праві приватної власності, та застосувати наслідки недійсності вказаного правочину;

- зобов`язати Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та Товариство з обмеженою відповідальністю ВОЄДЖЕР ПЛЮС припинити дії, які порушують права володіння, користування та розпорядження (крім права відчуження), належні Товариству з обмеженою відповідальністю ВЕСО як власнику майна:

об`єкт нерухомого майна № 27467931; тип об`єкта громадська будівля; опис об`єкта загальна площа (кв.м) 5107,8, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Фрунзе, буд. 2;

об`єкт нерухомого майна № 01; тип об`єкта земельна ділянка, кадастровий номер :15:003:0446; опис об`єкта загальна площа (га) 0,1198; цільове призначення для будівництва і обслуговування громадської забудови; адреса Полтавська обл., м. Полтава, вул. Фрунзе, буд. 2, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю Весо на праві приватної власності, та застосувати наслідки недійсності вказаного правочину.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За приписами ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Правову категорію "зміст позовних вимог" слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямоване на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст та обсяг порушеного права та виклад обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть бути різними, але поряд з цим принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Позивачем заявлено вимогу про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності такого договору, а також зобов`язання припинити дії, які порушують права володіння, користування та розпорядження (крім права відчуження), належні.

Проте, позивачем не визначено, які саме наслідки мають бути застосовані (з огляду на приписи статті 216 Цивільного кодексу України), а саме стягнення грошових коштів, повернення майна або відшкодування його вартості, відшкодування вартості послуг (або одразу декілька варіантів/видів застосування наслідків недійсності правочину), а також не конкретизовано дії, які позивач просить припинити, які порушують права володіння, користування і розпорядження (крім права відчуження) майном.

Отже, у позові не конкретизовано зміст позовних вимог щодо предмета спору. Дана обставина фактично унеможливлює належне реагування відповідачів на заявлені вимоги, що свідчить також про порушення таких основних засад (принципів) господарського судочинства як змагальність сторін та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, і відповідно для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійсненні судочинства за його позовною заявою.

Відповідно до частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З наведених підстав позовна заява підлягає залишенню її без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕСО без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення цієї ухвали шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог пункту 4 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, а саме визначити зміст позовних вимог за поданим у даній справі позовом.

Ухвала набирає законної сили 23.12.2025 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.Г. Удалова