ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

що підлягає оскарженню

у справі про неплатоспроможність

19.12.2025м. ДніпроСправа № 904/5467/23

за заявою ОСОБА_1 до боржника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до боржника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

про визнання неплатоспроможним

Суддя Суховаров А.В.

При секретарі судового засідання Руді В.Г.

Представники:

від кредиторів:не з`явився

в судовому засіданні приймали участь:

- Сокол Т.Л. - посв. №2027 від 15.11.2021, керуючий реструктуризацією

- Лабовкін О.О. - посв. адв. №0283 від 29.06.2015, ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/5467/23 за заявою ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про визнання неплатоспроможним на стадії реструктуризації боргів.

Повноваження керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) виконує арбітражний керуючий Сокол Тетяна Леонідівна (свідоцтво №2027 від 15.11.2021р.).

21.11.2023 до господарського суду надійшла заява ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника на суму 7 845 365,19 грн. та 5 368,00 грн. судовий збір.

Ухвалою суду від 07.02.2024 визнано грошові вимоги ОСОБА_1 у розмірі 7 845 365,19грн. (основний борг) (2 черга задоволення), 5 368,00 грн. (витрати по сплаті судового збору); включено окремо та задовольнити до задоволення вимог кредиторів.

27.02.2024 до господарського суду надійшов запит Центрального апеляційного господарського суду про витребування з Господарського суду Дніпропетровської області матеріалів справи №904/5467/23.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.02.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2024 у справі № 904/5467/23 залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2024 у справі №904/5467/23 залишено без змін; судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладено на ОСОБА_4 .

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.05.2025 відкрито касаційне провадження у справі № 904/5467/23 за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Центрального апеляційного господарського від 05.02.2025, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2024 (про визнання грошових вимог ОСОБА_1 ) та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2024 про попереднє судове засідання у справі про неплатоспроможність (в частині внесення до реєстру грошових вимог ОСОБА_1 ).

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2025 касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.02.2025, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2024 (про визнання грошових вимог ОСОБА_1 ) та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2024 про попереднє судове засідання у справі про неплатоспроможність (в частині внесення до реєстру грошових вимог ОСОБА_1 ) у справі №904/5467/23 скасовано; справу № 904/5467/23 в частині розгляду грошових вимог ОСОБА_1 передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.08.2025 матеріали заяви з грошовими вимогами у справі №904/5467/23 передано на розгляд судді Суховарову А.В.

Ухвалою суду від 01.09.2025 вирішено прийняти до свого провадження заяву ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про визнання грошових вимог; призначити судове засідання на 07.10.2025; зобов`язано учасників справи надати письмові пояснення та відповідні докази на підтвердження обставин, викладених в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2025 по справі №904/5467/23.

03.10.2025 від ОСОБА_3 надійшли пояснення, за змістом яких ОСОБА_3 просить суд:

- визнати грошові вимоги ОСОБА_1 у загальному розмірі 7 850 733,19 грн., з яких: 5 368,00 грн. - судовий збір; 7 845 365,19 грн. - основний борг за Договором про надання позики від 21.01.2019, з процентами;

- замінити кредитора ОСОБА_1 у справі №904/5467/23 про неплатоспроможність ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на правонаступника - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у повному обсязі;

- кредитором боржника по справі №904/5467/23 про неплатоспроможність ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) замість ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) вважати ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в частині грошових вимог, визнаних ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2024 у справі №904/5467/23, в загальній сумі 7 850 733,19 грн., з яких: 7 845 365,19 грн. - основний борг та проценти - 5 368,00 грн. - судовий збір.

Ухвалою суду від 07.10.2025 відкладено судове засідання на 04.11.2025.

03.11.2025 від керуючої реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Сокол Т.Л. надійшли пояснення, за змістом яких керуючий реструктуризацією зазначає про доведеність ОСОБА_3 факту переходу до нього права вимоги від ОСОБА_1 на суму 7 850 733,19 грн., з яких: 7 845 365,19 грн. - основний борг та проценти - 5 368,00 грн. - судовий збір.

04.11.2025 на адресу суду через систему "Електронний суд" від ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення судового засідання по справі №904/5467/23, що призначене на 04.11.25 на іншу дату.

Ухвалою від 14.11.2025 відкладено судове засідання на 04.12.2025.

02.12.2025 від ОСОБА_3 надійшло клопотання про долучення пояснень, за змістом яких ОСОБА_3 зазначає про доведеність джерел походження грошових коштів ОСОБА_1 для надання позики. Також, ОСОБА_3 , посилаючись на постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 по справі №904/55/24, зазначає про відсутність підстав для визнання його заінтересованою особою відносно боржника.

Ухвалою суду відкладено судове засідання на 19.12.2025.

В судовому засіданні 19.12.2025 представник ОСОБА_3 наполягає на задоволенні заяви щодо правонаступництва вимог ОСОБА_1 , а також зазначає про відсутність підстав для визнання ОСОБА_3 заінтересованою особою, оскільки відступлення права вимоги на користь ОСОБА_3 відбулось до набуття КУзПБ змін щодо заінтересованих осіб стосовно боржника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, господарський суд зазначає наступне.

21.01.2019 між ОСОБА_1 (позикодавець, кредитор) та ОСОБА_2 (Позичальник, боржник) було укладено Договір про надання позики (далі - Договір).

Відповідно до п. 2.1. Договору про надання позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді позики у розмірі та в порядку, передбачених цим Договором, а позичальник зобов`язується повернути отримані кошти у строки та на умовах, визначених цим Договором.

Сторони погодили визнати позикою надаваєму позикодавцем позичальнику фінансову допомогу, ліміт якої не може перевищувати 3 000 000 грн. (далі Ліміт позики). Сума позики - це фактично отримані грошові кошти позичальником від позикодавця в рамках Ліміту позики. Позика може надаватись частинами в рамках встановленого Ліміту позики.

Сторони дійшли взаємної згоди визначити грошовий еквівалент зобов`язання з повернення отриманої Суми позики/частини Суми позики в іноземній валюті, а саме в доларах США.

Позика надається двома траншами: 1 000 000,00 грн. в день укладання дійсного Договору; 2 000 000,00 грн. до 31.01.2020 року (в перерахунку грошового еквіваленту в доларах США за офіційним курсом Національного банку України станом на день фактичного надання другого траншу) (п.2.2 Договору)

Відповідно до п.2.2.2. Позика надається на строк до 31.12.2023.

За умовами п.2.2.3 Договору про надання позики Позикодавець має право на одержання від Позичальника процентів, розрахунок, нарахування та сплата яких здійснюється в порядку встановленому уданому пункті.

За кожен день користування Сумою позики нараховуються проценти у розмірі 15%, що капіталізуються.

Позичальник повинен сплатити нараховані Проценти, що капіталізуються за Сумою позики одночасно з поверненням Суми позики в Дату остаточного погашення.

Період нарахування Процентів, що капіталізуються починається з дати набрання чинності даного Договору (21.01.2019 включно) і закінчується в Дату остаточного погашення (31.12.2023) або в день, що передує даті повного погашення Суми позики (з врахуванням нарахованих відповідно до даного Договору процентів) в залежності яка подія настала раніше.

Для нарахування Процентів, що капіталізуються розмір процентної ставки (15%), ділиться на фактичну кількість днів року (365 або 366 в залежності від кількості днів у відповідному році).

Одержане число перемножується на (і) Суму позики, яка виражена у грошовому еквіваленті в іноземній валюті, а саме в доларах США або на залишок цієї заборгованості (у випадку часткового погашення Суми позики) або на Суму позики з врахуванням доданих до неї Процентів, що капіталізуються і (іі) кількість днів періоду, за який нараховуються Проценти, що капіталізуються.

Проценти, що капіталізуються, автоматично капіталізуються та додаються до непогашеної Суми позики, яка виражена у грошовому еквіваленті в доларах США, в залежності яка подія настане раніше, в останній день кожного місяця, в Дату остаточного погашення (31.12.2023) або в день, що передує даті повного погашення Суми позики (з врахуванням нарахованих відповідно до даного Договору процентів), для чого Позичальник додатково звертається до Позикодавця за отриманням остаточної Суми позики (з врахуванням нарахованих відповідно до даного Договору процентів).

Після капіталізації, Проценти, що капіталізуються: вважаються частиною основної Суми позики; на них нараховуються Проценти, що капіталізуються; на них нараховуються проценти, які передбачені положеннями статті 625 ЦК України.

На виконання умов Договору зі сторони Кредитора було надано боржнику 3 000 000,00 грн., еквівалент 118 660,93 дол. США, що підтверджується розписками від 21.01.2019 та від 10.01.2020.

Боржником не було повернуто позику в строки встановлені договором.

У відповідності до умов Договору, Позикодавцем здійснено нарахування процентів, що капіталізуються - 217 456,26 дол. США за період з 21.01.2019 по 30.10.2023.

Позичальником в повному обсязі не було виконано свого обов`язку з повернення суми позики з врахуванням нарахованих відповідно до даного Договору процентів.

Отже, розмір не повернутої суми позики з врахуванням нарахованих відповідно до даного Договору процентів складає еквівалент 217 456,26 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 13.11.2023 (36,0779 гривень за 1 долар США) становить 7 845 365,19 грн.

З огляду на те, що в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/5467/23 за заявою ОСОБА_2 про визнання неплатоспроможним, ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами про визнання грошових вимог до ОСОБА_2 на суму 7 850 733,19 грн., з яких: 5 368,00 грн. - судовий збір, 7 845 365,19 грн. - заборгованість за договором позики.

Поряд з цим, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_3 про визнання його правонаступником кредитора ОСОБА_1 у справі №904/5467/23 про неплатоспроможність ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

За викладених обставин, на розгляді господарського суду перебуває заява про визнання грошових вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка на підставі постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2025 по справі №904/5467/23 надійшла на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області, а також заява ОСОБА_3 про визнання його правонаступником кредитора ОСОБА_1 у справі №904/5467/23 про неплатоспроможність ОСОБА_2 за вищевказаними грошовими вимогами.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 01.12.2022 у справі № 910/7305/20, права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Враховуючи викладене, встановлення факту правонаступництва ОСОБА_3 за вимогою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , вбачається за можливе за результатом встановлення факту існування вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.

Частинами 1 та 2 статті 11 Цивільного кодексу України унормовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) леви-у-дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має гуртуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України).

За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки (правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 464/3790/16-ц).

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 01.03.2023 у справі № 902/221/22 зробив такі висновки.

Задля унеможливлення загрози визнання господарським судом фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, на кредитора-фізичну особу, як заявника грошових вимог на підставі боргової розписки, покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування у разі виникнення вмотивованих сумнівів сторін у справі про неплатоспроможність фізичної особи щодо обґрунтованості вимог такого кредитора.

Під час розгляду заяви кредитора з відповідними грошовими вимогами до боржника господарському суду варто враховувати достатність (повноту та всебічність) поданих доказів як взаємозв`язок їх сукупності, що дозволяє суду зробити достовірний висновок про існування заборгованості за борговою розпискою.

У разі вмотивованих сумнівів інших кредиторів щодо реальності (дійсності) такої заборгованості, обґрунтування грошових вимог до боржника самим лише договором позики та/або борговою розпискою у справі про неплатоспроможність фізичної особи може бути недостатнім.

При цьому, визначена приписами статті 204 ЦК України презумпція правомірності укладеного між сторонами правочину не спростовує відповідного обов`язку заявника-кредитора, вимоги якого підтверджені борговою розпискою, надати сукупність усіх необхідних доказів на обґрунтування своїх вимог.

Таким чином, не досліджуючи дійсність відповідного правочину, що виходить за межі предмета розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника, господарський суд у справі про неплатоспроможність фізичної особи, вирішуючи питання про належне документальне підтвердження кредиторських вимог за борговою розпискою, може надати правову оцінку реальності (дійсності) таких зобов`язань на підставі інших доказів, що підтверджують/спростовують фінансову спроможність цього кредитора щодо надання відповідної позики.

У постанові від 24.06.2025 у справі № 903/135/23, прийнятій після подання касаційної скарги у цій справі, Верховний Суд зауважив, що положення КУзПБ не містять обмеження права кредитора на звернення до суду із заявою із грошовими вимогами у зв`язку з його родинними, корпоративними (бенефіціарними) зв`язками з боржником, аналогічними зв`язками з керівником та /або бенефіціарними власниками боржника тощо.

Поряд з цим слід зауважити, що у справах про неплатоспроможність існує певна відмінність у розгляді та визнанні господарським судом грошових вимог кредиторів до боржника, що виникли на підставі боргової розписки, від вирішення спору у позовному провадженні про стягнення заборгованості за борговою розпискою. Зазначена відмінність, серед іншого, полягає у тому, що визнання господарським судом вимог певного кредитора породжує відповідні правові наслідки, що впливають на права інших кредиторів цього боржника у процедурі неплатоспроможності. При цьому, у вказаній категорії справ існує ризик обопільної недобросовісної поведінки певного кредитора та боржника щодо створення фіктивної (неіснуючої, штучної) заборгованості останнього за борговою розпискою задля збільшення кількості голосів цього кредитора на зборах кредиторів та можливості впливу на саму процедуру неплатоспроможності фізичної особи, зокрема й у питанні формування та реалізації ліквідаційної маси боржника, що, у кінцевому результаті, впливатиме на обсяг задоволених вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підтвердження наявності грошових коштів у ОСОБА_1 для надання позики до матеріалів справи долучено докази отримання грошових коштів від підприємницької діяльності протягом 2016-2019 років, отримання заробітної плати у 2018-2019 році від зайняття посади директора ТОВ «МОНОЛИТ-БУДКОНСАЛТИНГ», а саме:

- Декларація платника єдиного податку - ФОП ОСОБА_1 за 2016 рік, відповідно до якої дохід становить суму 1 246 104,89 грн.;

- Декларація платника єдиного податку - ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік, відповідно до якої дохід становить суму 1 214 269,42 грн.;

- Декларація платника єдиного податку - ФОП ОСОБА_1 за 2018 рік, відповідно до якої дохід становить суму 2 610 882,67 грн.;

- Декларація платника єдиного податку - ОСОБА_1 за 2019 рік, відповідно до якої дохід становить суму - 4 687 340,54 грн.;

- довідку ТОВ «МОНОЛИТБУДКОНСАЛТИНГ» (вих. №31/10 від 31.10.2025), за змістом якої ОСОБА_1 перебував на посаді директора ТОВ «МОНОЛИТБУДКОНСАЛТИНГ» з 28.08.2015 по 29.10.2020,

- банківська виписка АТ КБ «Приват Банк» від 19-11-2025 №251119РВNKІ35.

Відповідно до п.п.177.1 - 177.2 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу; об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

До переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частим, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3. суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до п. 292.1 ст. 292 Податкового кодексу України доходом платника єдиного податку для фізичної особи - підприємця є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій) - матеріальній або нематеріальній формі, визначеній п. 292.3 ст. 292 ПКУ. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою-підприємцем пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

За викладених обставин, за вказаний період ОСОБА_1 мав збереження як фізична особа від грошових коштів, отриманих від підприємницької діяльності, у розмірі достатньому для надання позики, тому, з урахуванням банківської виписки, що підтверджує знаття ОСОБА_1 готівки у розмірі, достатньому для надання позики у розмірі 3 млн. грн., господарський суд зазначає про доведеність факту наявності у ОСОБА_1 фінансової можливості для надання у позику ОСОБА_5 грошової суми у розмірі 3 000 000, 00 грн., та джерела походження наданих у позику коштів,

Згідно з ч. 4 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами; 3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів. Вимоги кожної наступної черги задовольняються за рахунок коштів від продажу майна боржника після повного задоволення вимог попередньої черги, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належить кожному кредиторові однієї черги.

Враховуючи викладене, перевіривши здійснений заявником розрахунок, господарський суд дійшов висновку щодо обґрунтованості грошових вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 у розмірі 7 850 713,19 грн. з яких:

- 5 368,00 грн. (судовий збір) - відшкодовується у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів;

- 7 845 365,19 грн. (сума позики та проценти, нараховані за період з 21.01.2019 по 30.10.2023) - 2 черга.

Відповідно до ст.1 КУзПБ заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює або протягом останніх трьох років здійснювала контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює або протягом останніх трьох років здійснював боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває або протягом останніх трьох років перебував під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство; особи, з якими чи на користь яких боржник вчиняв правочини з відчуження майна боржника, які не відповідають критеріям розумності (економічної доцільності, наявності ділової мети) та добросовісності; сторона фраудаторного правочину, вчиненого боржником, або правочину, який згідно із статтею 42 цього Кодексу визнано недійсним; а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, стосовно яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими. Для цілей цього Кодексу заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого чи кредиторів визнаються особи в такому самому значенні, як і заінтересовані особи стосовно боржника. Кредитор є заінтересованим стосовно боржника також у разі, якщо він протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або процедури превентивної реструктуризації прямо чи опосередковано набув право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржника.

Згідно з абз.3 ч.5 ст.123 КУзПБ голоси заінтересованих осіб не враховуються для визначення необхідної більшості голосів.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 є братом ОСОБА_2 , отже перебуває у родинних стосунках з боржником, господарський суд визнає ОСОБА_1 заінтересованою особою стосовно боржника, що зумовлює застосування до кредитора наслідків, передбачених абз. 3 ч. 5 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства.

Щодо заміни кредитора ОСОБА_1 у справі №904/5467/23 про неплатоспроможність ОСОБА_2 на правонаступника ОСОБА_3 , господарський суд зазначає наступне.

06.02.2025 року між ОСОБА_1 (Первісний кредитор) та ОСОБА_3 (Новий кредитор) укладений Договір про відступлення права вимоги (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.2 Договору під «Зобов`язанням» розуміються невиконані ОСОБА_2 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 , надалі іменується «Боржник»), грошові зобов`язання перед Первісним кредитором у загальному розмірі 7 850 733,19 грн., зокрема:

- Право вимоги щодо сплати заборгованості у загальному розмірі 7 845 365,19 грн., що виникла з підстави неналежного виконання Боржником умов Договору про надання позики від 21.01.2019 перед Первісним кредитором та визнана Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2024 у справі №904/5467/23.

- Право вимоги щодо сплати (відшкодування) витрат по сплаті судового збору в розмірі 5 368,00 грн., сплаченого Первісним кредитором за подання заяви з грошовими вимогами до Боржника, в межах справи №904/5467/23, та визнано Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2024 у справі №904/5467/23.

Загальний розмір відступленого Первісним кредитором Новому кредитору за Договором, права грошової вимоги складає 7 850 733,19 грн.

Згідно з пунктом 1.5 Договору моментом відступлення Первісним кредитором Права вимоги на користь Нового кредитора та виникнення у Нового кредитора Права вимоги до Боржника є дата (момент) підписання даного Договору.

Підписання Сторонами даного Договору є підтвердженням факту переходу Права вимоги від Первісного кредитора до Нового кредитора.

Новий кредитор після переходу до нього Права вимоги стає кредитором Боржника за Основним зобов`язанням та одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника належного виконання ним зобов`язань.

У пункті 2.1 Договору сторонами погоджено, що за відступлення Права вимоги Новий кредитор сплачує первісному кредитору плату у розмірі 785 073, 32 грн. без ПДВ.

Новий кредитор має право сплатити плату повністю або частинами шляхом безготівкового перерахування коштів на банківській рахунок Первісного кредитора не пізніше 31 грудня 2034 року. Момент оплати жодним чином не впливають на момент набуття Новим кредитором Права вимоги до Боржника.

Відповідно до пункту 3.1 Договору первісний кредитор в день підписання цього Договору передав, а Новий кредитор отримав всі документи, що підтверджують (засвідчують) Право вимоги, усю інформацію про Право вимоги, для підтвердження дійсності Права вимоги, що відступається (передається), яка є важливою для його здійснення.

06.02.2025 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено акт прийому-передачі документації за Договором.

Цей Договір вважається укладеним, вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором (п. 5.1 Договору).

Відповідно до ст.ст. 512-514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Цивільним кодексом України не визначено імперативної норми дотримання вимог платної чи безоплатної основи при укладанні правочину по заміні кредитора.

За змістом положень статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

За викладених обставин, господарський суд дійшов висновку щодо наявності підстав для заміни ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ;РНОКПП НОМЕР_3 ) у справі №904/5467/23 про неплатоспроможність ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на правонаступника ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у повному обсязі.

Поряд з цим, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що за результатом отримання правонаступництва вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 набув статус заінтересованої особи стосовно боржника ОСОБА_2 , з огляду на такі обставини.

За змістом положень ст. 1 КУзПБ кредитор є заінтересованим стосовно боржника також у разі, якщо він протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або процедури превентивної реструктуризації прямо чи опосередковано набув право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржника.

Метою КУзПБ є встановлення чітких часових меж для визначення заінтересованих осіб з метою запобігання зловживанням, прихованню реальних зв`язків та забезпечення прозорості і справедливості процедури банкрутства.

Законодавчо встановлено, що кредитори, які набули право вимоги протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство, визнаються заінтересованими особами. Це обґрунтовано необхідністю виявлення пов`язаних осіб до початку процедури, щоб уникнути маніпуляцій із правами вимоги.

Водночас, якщо право вимоги відступається або набувається після відкриття провадження у справі про банкрутство, це свідчить про потенційну спробу обійти встановлені законодавчі обмеження, приховати реальних власників вимог або створити штучні перешкоди для інших кредиторів.

Отже, кредитор, який набув право вимоги після відкриття провадження, фактично є заінтересованою особою, оскільки його дії можуть безпосередньо впливати на хід і результати процедури банкрутства, а також порушувати принципи добросовісності та прозорості.

За викладених обставин, до такого кредитора доцільно застосовувати ті ж обмеження, що й до заінтересованих осіб, визначених у період до відкриття провадження, з метою захисту інтересів усіх учасників процедури банкрутства.

Таким чином, правонаступник за договором відступлення права вимоги, який набув це право після відкриття провадження, повинен розглядатися як заінтересована особа стосовно боржника та підпадати під відповідні обмеження і процедури, передбачені КУзПБ, що виключає наявність підстав вважати обґрунтованими заперечення ОСОБА_3 щодо відсутності його заінтересованості стосовно боржника.

Щодо заперечень ОСОБА_3 про неможливість встановлення заінтересованості нового кредитора щодо боржника за результатом укладення угоди до набуття чинності нової редакції КУПБ, господарський суд зазначає наступне.

Оцінка заінтересованості кредиторів та наслідків такого статусу для їхньої участі у зборах і комітеті кредиторів запроваджена з набуттям 01.01.2025 чинності нової редакція КУПБ відповідно до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України з процедур банкрутства та деяких інших законодавчих актів України щодо імплементації Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу 2019/1023 та запровадження процедур превентивної реструктуризації" від 19.09.2024 N 3985-IX.

При цьому, відповідно до абзацу другого пункту 4-2 Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства, положення цього Кодексу в редакції згідно із Законом України "Про внесення змін до Кодексу України з процедур банкрутства та деяких інших законодавчих актів України щодо імплементації Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу 2019/1023 та запровадження процедур превентивної реструктуризації" застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до набрання чинності цим Законом.

Отже, норми Кодексу України з процедур банкрутства в редакції Закону N3985-IX застосовуються також до справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до 01.01.2025, а тому заперечення керуючого реструктуризацією відхиляються судом.

Враховуючи викладене, господарський суд визнає ОСОБА_3 заінтересованою особою стосовно боржника ОСОБА_2 , що зумовлює застосування до кредитора наслідків, передбачених абз. 3 ч. 5 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись ст.ст.45, 46, 122, 123, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у загальному розмірі 7 850 733,19 грн., з яких:

- 5 368,00 грн. (судовий збір) - відшкодовується у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів;

- 7 845 365,19 грн. (заборгованість за договором позики) - 2 черга.

Визнати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) заінтересованою особою стосовно боржника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Замінити кредитора ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) у справі №904/5467/23 про неплатоспроможність ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на правонаступника ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заінтересованою особою стосовно боржника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Ухвала набирає законної сили 19.12.2025.

Ухвала може бути в порядку, передбаченому статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 25.12.2025

Суддя А.В. Суховаров