ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2025м. ДніпроСправа № 904/2797/25
за позовом Керівника Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Самарівської міської ради, м. Самар Дніпропетровської області

до відповідача-1: Комунального підприємства "Міськсервіс" Самарівської міської ради, м. Самар Дніпропетровської області

відповідача-2: Комунального підприємства "Комсервіс" Самарівської міської ради, м. Самар Дніпропетровської області

відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018", м. Самар Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Комунальне підприємство "Благоустрій міста" Самарівської міської ради, м. Самар Дніпропетровської області

про визнання договору недійсним та повернення об`єкту благоустрою

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Янкіна Г.Д.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача-1: не з`явився

Від відповідача-2: не з`явився

Від відповідача-3: Сірооченко А.В., адвокат, довіреність від 14.04.2025

Від третьої особи: не з`явився

Від прокуратури: Карюк Д.О., прокурор відділу прокуратури, посвідчення №082807 від 06.10.2025

С У Т Ь С П О Р У :

Керівник Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Самарівської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить:

- визнати недійсним договір про умови тимчасового користування (погіршення існуючого стану та/або зміни) об`єктів (елементів) благоустрою міста №93 від 06.08.2021, укладений між Комунальним підприємством "Міськсервіс" Самарівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" щодо об`єкту благоустрою, загальною площею 700 кв.м., що розташовуються за адресою: м. Самар, вул. Гетьманська в районі будинку 46;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" повернути об`єкт благоустрою (земельну ділянку), площею 700 кв. м., розташований в районі будинку 46 по вул. Гетьманська у м. Самар Самарівській міській раді.

В обґрунтування заявлених вимог прокурор посилається на те, що договір №93 укладено з порушенням чинного законодавства:

- спірний договір суперечить та фактично спотворює основні принципи благоустрою, визначені чинним законодавством; договір укладено без проведення інвентаризації та паспортизації об`єктів (елементів) благоустрою, без їх отримання на баланс, не оцінивши їх технічний стан та наявність інженерних мереж, розпорядившись об`єктами комунальної власності територіальної громади на свій розсуд;

- аналіз договору про умови тимчасового користування (погіршення існуючого стану та/або зміни) об`єктів (елементів) благоустрою міста № 93 від 06.08.2021 свідчить про фактичне оформлення між сторонами відносин оренди земельної ділянки під об`єктом самочинного будівництва, права власності на який не може виникнути в силу закону;

- на земельній ділянці розміщено об`єкт нерухомого майна, який визнано судом як об`єкт самочинного будівництва та державна реєстрація права власності відповідача-3 скасована за рішенням суду;

- під час укладення договору не було враховано, що за адресою: м. Самар (Новомосковськ), вул. Гетьманська, 46б фактично розташований об`єкт нерухомого майна - нежитлова будівля (торгівельні павільйони), а Порядком передбачено укладення договорів лише під тимчасовими спорудами.

Відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав:

- Рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 441/0/6-18 "Про дозвіл ТОВ "Віланта 2018" виконання благоустрою території прилеглої до будинку №46 по вул. Гетьманська у м. Новомосковськ, з встановленням тимчасових споруд" від 20.07.2018 дозволено дирекції ТОВ "Віланта 2018" виконання благоустрою території прилеглої до житлового будинку №46 по вул. Гетьманська у м. Новомосковськ, з встановленням тимчасових споруд (ТС) згідно діючого законодавства. Паспорта тимчасових споруд (ТС) отримати у відділі містобудування та архітектури виконавчого комітету Новомосковської міської ради. На виконання цього рішення укладено низку договорів № №523-543 про надання в тимчасове платне користування об`єктів (елементів) благоустрою комунальної власності для потреб споживчого ринку і сфери послуг від 11.06.2018, зі строком дії до 26.12.2018;

- згідно рішення VII сесії VIII скликання Новомосковської міської ради від 05.03.2021, Комунальне підприємство "Новомосковський комсервіс" Новомосковської міської ради зобов`язано у термін до 26.03.2021 передати Комунальному підприємству "Благоустрій міста" Новомосковської міської ради діючі Договори про надання в тимчасове користування об`єктів (елементів) благоустрою для потреб споживчого ринку і сфери послуг та інші документи, які знаходяться на зберіганні відповідно до Порядку надання в тимчасове користування об`єктів (елементів) благоустрою для потреб споживчого ринку і сфери послуг на території міста;

- на виконання вказаних рішень і було укладено договір №93 від 06.08.2021, відповідно до умов якого відповідачу надано право тимчасового користування об`єкта благоустрою міста та/або їх частин шляхом розташування малих архітектурних форм (далі - МАФ) в порядку та на умовах, визначеним цим договором. На переконання відповідача, прокурор безпідставно ототожнює МАФ з нежитловою будівлею (торгівельні павільйони), що встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 8.01.2021 по справі № 904/3203/20;

- в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" повернути територіальній громаді міста Новомосковська в особі Новомосковської міської ради земельну ділянку, розташовану в районі будинку 46 б по вул. Гетьманська, м. Новомосковськ, привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення нежитлової будівлі (торгових павільйонів), загальною площею 505,2кв.м., то постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2024 по справі № 904/3203/20, зобов`язано заступника начальника Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закінчити виконавче провадження № 64884810 з примусового виконання виконавчого документа зобов`язального характеру наказу № 904/3203/20, виданого 16.02.2021 Господарським судом Дніпропетровської області;

- за спірним договором у користуванні відповідача - 3 перебувають тимчасові споруди малі архітектурні форми (МАФ), доказів знаходження у користуванні відповідача-3 об`єктів нерухомості матеріали справи не містять;

- договір укладено для утримання об`єкту благоустрою, відповідає забезпеченню сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів за дислокацією: м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, в районі будинку 46, згідно плану, що додається до договору;

- повноваження КП "Міськсервіс" Самарівської міської ради, КП "Комсервіс" Самарівської міської ради та КП "Благоустрій міста" підтверджується їх установчими документами та рішеннями Самарівської міської ради, зокрема від 14.05.2025 XLIX сесії VIII скликання;

- відповідач зазначає про відсутність підстав для повернення об`єкту благоустрою (земельну ділянку), площею 700 кв. м., розташований в районі будинку 46 по вул. Гетьманська у м. Самар Самарівській міській раді, оскільки земельну ділянку площею 700 кв. м. Товариство не отримувало, актів прийому - передачі не підписувало, а тому і повертати земельну ділянку яка не знаходиться у нього в користуванні не може;

- прокурором не наведено підстав, які надають право представляти інтереси держави в суді за таким позовом.

У відповіді на відзив прокурор заперечує доводи відповідача-3 про те, що в районі будинку 46 по вул. Гетьманська у м. Самар розміщені малі архітектурні форми, оскільки рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 8.01.2021 по справі № 904/3203/20 установлено, що на земельній ділянці в районі будинку №46 по вул. Гетьманська розташовано нежитлова будівля (торгівельні павільйони), яка є об`єктом нерухомого майна, збудованим самочинно.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2025 справу №904/2797/25 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 03.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 27.06.2025.

18.06.2025 від позивача до господарського суду надійшли пояснення на позовну заяву.

18.06.2025 від відповідача-3 до господарського суду надійшов відзив на позовну заяву, яким просить в задоволенні позову відмовити повністю.

24.06.2025 від прокуратури до господарського суду надійшла відповідь на відзив відповідача-3.

Ухвалою суду від 27.06.2025 продовжено строк підготовчого провадження по справі №904/2797/25 на тридцять днів; залучено до участі у справі в якості третьої особи Комунальне підприємство "Благоустрій міста" Самарівської міської ради; відкладено підготовче засідання у справі на 25.08.2025.

Позивач, відповідачі - 1, 2 та третя особа у підготовче засідання не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, про день, час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Ухвалу суду від 27.06.2025 в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету відповідача 01.07.2025 (о 17:38год), що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 28-30,32 том 2).

Поряд із цим, 13.06.2025 від відповідача-2 до господарського суду надійшла заява (відзив) про визнання позову та розгляд справи без участі уповноваженого представника.

16.06.2025 від відповідача-2 до господарського суду надійшла заява про залишення без розгляду відзиву на позовну заяву від 13.06.2025.

Ухвалою суду від 25.08.2025 заяву КП "Комсервіс" Самарівської міської ради про визнання позову (вих. № 904/2797/25 від 13.06.2025) - залишено без розгляду; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.09.2025.

У судовому засіданні оголошено перерву до 13.10.2025, до 10.11.2025, до 21.11.2025, до 12.12.2025.

06.11.2025 до господарського суду надійшло клопотання Комунального підприємства "Комсервіс" Самарівської міської ради про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Клопотання мотивоване тим, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3203/20 та наказ від 16.02.2021 про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" повернути територіальній громаді міста Новомосковська в особі Новомосковської міської ради земельну ділянку, розташовану в районі будинку 46 б по вул. Гетьманська, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення нежитлової будівлі (торгових павільйонів), загальною площею 505,2 кв.м. виконано повністю, що підтверджується постановою державного виконавця від 03.10.2025 про закінчення виконавчого провадження.

Судом досліджені докази, наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні 12.12.2025 проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Заслухавши доводи прокурора відділу прокуратури та представника відповідача-3, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

06.08.2021 між Комунальним підприємством "Благоустрій міста" Самарівської (Новомосковської) міської ради (Орган контролю) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віланта-2018" (Замовник) укладено договір про умови тимчасового користування (погіршення існуючого стану та/або зміни) об`єктів (елементів) благоустрою міста № 93 (а.с.18-20 том 1).

Згідно умов зазначеного договору (п.1.1.) орган контролю, діючи від власного імені, з метою реалізації повноважень, наданих власником об`єктів благоустрою міста Самар (Новомосковська) - територіальною громадою міста в особі Самарівської (Новомосковської) міської ради, надає Замовнику право тимчасового користування (погіршення існуючого стану та/або змінення) об`єкта (-тів) (елементів) благоустрою міста та/або їх частин шляхом розташування малих архітектурних форм (далі МАФ) в порядку та на умовах, визначених цим договором, а Замовник тимчасово використовує об`єкт благоустрою міста, здійснює оплату за тимчасове погіршення існуючого стану та/або змінення об`єктів благоустрою міста та виконує інші зобов`язання за цим договором.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що використання об`єктів благоустрою міста є обмеженим у часі. Закінчення терміну дії цього договору припиняє правомірність ді Замовника, які супроводжуються використання об`єктів благоустрою та/або їх частин, відносно яких воно надавалось згідно з цим договором.

Пунктом 1.4 договору визначено адресу розташування та дислокацію, назву МАФ, а саме: м. Самар (Новомосковськ), вул. Гетьманська, в районі будинку 46, згідно плану, що додається до договору; малі архітектурні форми. Площа та вид ділянок об`єктів благоустрою, що використовуються: 700,00 кв.м.

Ціною цього договору є розмір плати, яка становить 18,40грн за один квадратний метр площі об`єкта благоустрою міста Новомосковська, а всього становить 12936,00грн за один календарний місяць за весь об`єкт благоустрою (п.4.1 договору).

Плата здійснюється замовником щомісячно за поточний місяць не пізніше 10-го числа такого поточного місяця (п.4.2. договору).

Відповідно до п.9.1. встановлено термін дії зазначеного договору до 31.08.2031.

07.07.2023 між Комунальним підприємством "Новомосковськміськтранс" Самарівської (Новомосковської) міської ради (зараз - КП "Міськсервіс" Самарівської міської ради) та ТОВ "Віланта 2018" на підставі Порядку передачі об`єктів (елементів) благоустрою м. Самар (Новомосковська) в тимчасове використання не за функціональним призначенням для здійснення господарської діяльності у сфері споживчого ринку та послуг, затвердженого рішенням XXV сесії VIII скликання Самарівської (Новомосковської) міської ради № 914 від 07.03.2023, укладено додаткову угоду про заміну сторони до Договору про умови тимчасового користування (погіршення існуючого стану та/або зміни) об`єктів (елементів) благоустрою міста № 93 від 06.08.2021 (а.с.21 том 1).

Прокурор посилається на невідповідність договору про умови тимчасового користування (погіршення існуючого стану та/або зміни) об`єктів (елементів) благоустрою міста № 93 від 06.08.2021 вимогам чинного законодавства, оскільки договір укладено особою (комунальним підприємством), яка не мала права розпоряджатися об`єктами благоустрою, всупереч Закону України "Про благоустрій населених пунктів". Договір свідчить про фактичне оформлення між сторонами відносин оренди земельної ділянки під об`єктом самочинного будівництва, отже вчинено сторонами для приховання іншого правочину (договору оренди землі), що є підставою визнати договір недійсним відповідно до частини першої статті 235 Цивільного кодексу України, як удаваний.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У свою чергу ч. 1 ст. 235 ЦК України встановлено, що удаваний правочин - це правочин, вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

У такій ситуації існують два правочини: один - удаваний, а інший - той, який сторони дійсно мали на увазі. Таким чином, удаваний правочин своєю формою прикриває реальний правочин.

Правова конструкція ст. 235 ЦК України передбачає, що сторона, звертаючись до суду із відповідним позовом, має довести, для приховання якого саме правочину вчинено спірний правочин; спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином; настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж тих, що передбачені удаваним правочином. Наведена норма прямо не передбачає недійсності удаваного правочину, однак визначає необхідність застосування до правовідносин, які виникли з цього правочину, норм, що регулюють правочин, який насправді вчинено сторонами.

Статтею 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України права володіння, користування та розпорядження своїм майном належать власникові. Згідно із нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

За ст. 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Оскільки об`єкт благоустрою (земельна ділянка) віднесено до комунальної власності, то на спірні правовідносини також поширюється дія Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про благоустрій населених пунктів", Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі" (у відповідній редакції).

Рішенням Самарівської (Новомосковської) міської ради від 10.07.2015 № 1301 затверджено Правила благоустрою території міста Самар (Новомосковська).

Відповідно до абз.6 п.2.2.1 Правил благоустрою території міста Новомосковська на об`єктах благоустрою міста забороняється використовувати їх не за функціональним призначенням, зокрема розміщувати на території загального користування поза межами ділянок, відведених під ринки, торговельні та ярмаркові майданчики, без відповідного дозволу або з порушенням його умов тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності.

Рішенням VII сесії VII скликання Самарівської (Новомосковської) міської ради від 21.12.2016 № 227 затверджено Порядок надання в тимчасове користування об`єктів (елементів) благоустрою для потреб споживчого ринку і сфери послуг на території міста Самар (Новомосковська), яким визначено організаційно-правові основи відносин, що виникають між власником об`єкта (елемента) благоустрою, яким є територіальна громада м. Самар (Новомосковська), та суб`єктами господарювання, фізичними і юридичними особами всіх форм власності.

Згідно п. 1.4 Порядку, органом контролю визначене Комунальне підприємство "Новомосковський Комсервіс", а п. 2 визначено повноваження зазначеного органу контролю.

На підставі рішення VII сесії VIIІ скликання Самарівської (Новомосковської) міської ради від 05.03.2021 № 132 "Про внесення змін до рішення Самарівської (Новомосковської) міської ради від 21.12.2016 р. № 227", внесено зміни до рішення Самарівської (Новомосковської) міської ради від 21.12.2016 № 227" "Про затвердження Порядку надання в тимчасове користування об`єктів (елементів) благоустрою для потреб споживчого ринку і сфери послуг на території міста", відповідно до яких внесено зміни до пункту 1.3, абзацу 4 пункту 1.4 Порядку та визначено органом контролю - Комунальне підприємство "Благоустрій міста" Новомосковської міської ради".

З урахуванням вищевказаного рішення міської ради і було укладено Договір про умови тимчасового користування (погіршення існуючого стану та/або зміни) об`єктів (елементів) благоустрою міста № 93 від 06.08.2021.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 01.06.2022 у справі № 183/6195/17, яке набрало законної сили, вищевказане рішення VII сесії VII скликання Новомосковської міської ради № 227 від 21.12.2016 "Про затвердження Порядку надання в тимчасове користування об`єктів (елементів) благоустрою для потреб споживчого ринку і сфери послуг на території міста" визнано протиправним та нечинним.

07.03.2023 на ХХV сесії VІII скликання Самарівською (Новомосковською) міською радою прийнято рішення № 914, яким затверджено Порядок передачі об`єктів (елементів) благоустрою м. Самар (Новомосковська) в тимчасове використання не за функціональним призначенням для здійснення господарської діяльності у сфері споживчого ринку та послуг.

Цей Порядок є обов`язковим для виконання фізичними особами суб`єктами господарювання усіх форм власності, неприбутковими організаціями, установами, закладами та фізичними особами при проведенні на об`єктах благоустрою міста робіт (здійсненням заходів), пов`язаних із тимчасовим погіршенням існуючого стану та/або зміненням об`єктів благоустрою міста Новомосковська (п.1.4. Порядку).

При цьому визначено чинники, за умови настання яких норми зазначеного Порядку підлягають застосуванню, що мають тимчасовий характер і не належать до природних факторів, зокрема встановлення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, у тому числі стаціонарних та пересувних рекламних засобів, а також надавача послуг в особі комунального підприємства "Новомосковськміськтранс" Самарівської (Новомосковської) міської ради, до повноважень якого віднесено укладання договорів.

Згідно рішення Самрівської міської ради від 12.12.2024 №1744 Комунальне підприємство "Новомосковськміськтранс" Самарівської (Новомосковської) міської ради перейменовано на КП "Міськсервіс" Самарівської міської ради та затверджено його Статут.

14.05.2025 на ХХV сесії VІII скликання Самарівською міською радою прийнято рішення № 2040 "Про затвердження Порядку передачі об`єктів (елементів) благоустрою м. Самар в тимчасове використання не за функціональним призначенням для здійснення господарської діяльності у сфері споживчого ринку та послуг", яким змінено надавача послуг з КП "Міськсервіс" СМР на КП "Комсервіс" СМР та передбачено передачу діючих договорів про надання в тимчасове користування об`єктів (елементів) благоустрою для потреб споживчого ринку і сфери послуг на території м. Самар до нового підприємства - КП "Комсервіс" СМР, здійснення заходів щодо їх переукладання.

Установлено, що станом на дату укладання спірного Договору про умови тимчасового користування (погіршення існуючого стану та/або зміни) об`єктів (елементів) благоустрою міста № 93 від 06.08.2021 органом контролю та особою, яка уклала Договір, було Комунальне підприємство "Благоустрій міста" Новомосковської міської ради", функції якого в подальшому передані КП "Міськсервіс" Самарівської міської ради.

Згідно зі ст. 143 Конституції України, органи місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції.

Пунктом 44 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що питання щодо встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність, відносяться до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад.

Самарівська (Новомосковська) міська рада, яка діє від імені територіальної громади міста, повинна діяти в інтересах територіальної громади та виключно у спосіб і у межах повноважень, передбачених законом.

При цьому воля територіальної громади може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади, що беззаперечно в цілому відноситься до інтересів держави.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 02.11.2016 у справі № 6-2161цс16, від 23.11.2016 у справі № 3-1058гс16.

Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів. Отже, нормами чинного законодавства не передбачено можливості утворення органами місцевого самоврядування підприємств для розпорядження об`єктами благоустрою. В силу закону лише Самарівська (Новомосковська) міська рада наділена виключною компетенцією з питань благоустрою території населеного пункту та правом від імені територіальної громади міста розпоряджатися об`єктами благоустрою.

При цьому зазначені рішення вона має приймати лише на пленарних засіданнях міської ради. Делегування зазначених повноважень іншим органам або суб`єктам неможливе в силу виключності компетенції.

Таким чином, Комунальне підприємство "Благоустрій міста", яке укладало договір №93 від 06.08.2021, на час підписання цього договору не мало необхідного обсягу цивільної дієздатності.

Підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об`єктів благоустрою (їх частин), що здійснюються у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (пункт 5 частини 2 статті 18 Закону "Про благоустрій населених пунктів".

Згідно з пунктом 1.3. Інструкції з проведення технічної інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою населених пунктів, яка затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 550 від 29 жовтня 2012 року, під паспортизацією об`єктів благоустрою слід розуміти складання технічних паспортів об`єктів благоустрою за результатами їх інвентаризації; під технічною інвентаризацією об`єктів благоустрою - сукупність заходів з обстеження, спрямованих на підтвердження наявності об`єктів нерухомого майна, елементів благоустрою та оцінку їх технічного стану, а також наявності інженерних мереж на об`єкті благоустрою.

Відповідно до пункту 1.4 зазначеної Інструкції технічна інвентаризація та паспортизація об`єктів благоустрою проводяться власником, балансоутримувачем або виконавцем на підставі договору із замовником або самостійно.

Однак, ні інвентаризація, ні паспортизація об`єктів благоустрою, щодо яких укладено відповідний договір про умови тимчасового користування (погіршення існуючого стану та/або зміни) об`єктів (елементів) благоустрою міста № 93 від 06.08.2021, Комунальними підприємствами "Благоустрій міста", "Міськсервіс", "Комсервіс" Самарівської міської ради, не проводилася.

Відтак, договір про умови тимчасового користування (погіршення існуючого стану та/або зміни) об`єктів (елементів) благоустрою міста № 93 від 06.08.2021 укладено без проведеної інвентаризації та паспортизації об`єктів (елементів) благоустрою, без їх отримання на баланс, не оцінивши їх технічний стан та наявність інженерних мереж, що свідчить про відсутність підстав для його укладення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту і передбачає комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюється на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Аналогічна норма міститься і в Правилах благоустрою міста Новомосковська, затверджених рішенням LV сесії VI скликання № 1301 від 10.07.2015.

За змістом пунктів 1, 2 частини першої статті 13 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" об`єктами благоустрою населених пунктів, є: 1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам`ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Елементами (частинами) об`єктів благоустрою, відповідно до пункту 8 частини першої статті 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", є: 1) покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів; 2) зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; 3) будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; 4) засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; 5) технічні засоби регулювання дорожнього руху; 6) будівлі та споруди системи інженерного захисту території; 7) комплекси та об`єкти монументального мистецтва, декоративні фонтани і басейни, штучні паркові водоспади; 8) обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків; 9) малі архітектурні форми; 10) інші елементи благоустрою, визначені нормативно-правовими актами.

Об`єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством (ст. 14 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").

Оскаржуваний договір вищезазначеним умовам не відповідає.

Укладений договір про умови тимчасового користування (погіршення існуючого стану та/або зміни) об`єктів (елементів) благоустрою міста № 93 від 06.08.2021 фактично підміняє договір оренди землі, та надає право користування ТОВ "Віланта 2018" земельною ділянкою під самовільно збудованим нежитловим приміщенням без законних підстав, за відсутності волі її власника. Укладення договору оренди земельної ділянки під розташування об`єкту самочинного будівництва неможливо.

На земельній ділянці, яка розташована в районі будинку №46 по вул. Гетьманська м. Новомосковськ тривалий час було розташовано торгівельні павільйони, загальною площею 505,2кв.м., право власності на які зареєстровано за ТОВ "Віланта 2018" на підставі рішення державного реєстратора від 21.02.2019.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2021 у справі №904/3203/20 частково задоволено позовні вимоги керівника Новомосковської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Новомосковської міської ради до державного реєстратора Комунального підприємства "Центр реєстрації та надання послуг Нивотрудівської сільської ради" Ковальова С. В., Товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018", а саме:

- скасовано державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю (торгівельні павільйони), розташовану за адресою: м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 46б, проведену за ТОВ "Віланта 2018" на підставі рішення державного реєстратора комунального підприємства "Центр реєстрації та надання послуг" Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області №45626091 від 21.02.2019 з одночасним припиненням речових прав ТОВ "Віланта 2018" на вказану нежитлову будівлю (торгівельні павільйони) (№ запису 30386014);

- зобов`язано ТОВ "Віланта 2018" повернути територіальній громаді міста Новомосковська в особі Новомосковської міської ради земельну ділянку, розташовану в району будинку №46 по вул. Гетьманська м. Новомосковськ Дніпропетровської області, привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення нежитлової будівлі (торгових павільйонів), загальною площею 505,2 кв.м., (додаткові відомості: А торговий павільйон, а ганок, І замощення, ІІ замощення, № 1 хвіртка, № 2 ворота, № 3 огорожа, № 4 газон, № 5 паркомісце).

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.06.2021 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено, що нежитлова будівля (торгівельні павільйони), розташована за адресою: м. Самар (Новомосковськ), вул. Гетьманська, 46б - є самочинним будівництвом, тобто відповідно до вимог чинного законодавства не є об`єктом права власності.

Таким чином, оскільки суд вже визнав вищезгаданий об`єкт нерухомого майна самочинним будівництвом і, як наслідок, зобов`язав знести Відповідача цю споруду, то підстави для укладення договору про надання в тимчасове користування об`єктів (елементів) благоустрою для потреб споживчого ринку і сфери послуг взагалі відсутні.

Прокурор зазначає, що за адресою: м. Самар (Новомосковськ), вул. Гетьманська, 46б фактично розташований об`єкт нерухомого майна - нежитлова будівля (торгівельні павільйони).

Водночас, Порядком надання в тимчасове користування об`єктів (елементів) благоустрою для потреб споживчого ринку і сфери послуг на території міста Самар (Новомосковська), затвердженим рішенням VII сесії VII скликання Самарівської (Новомосковської) міської ради від 21.12.2016 № 227, та Порядком передачі об`єктів (елементів) благоустрою м. Самар (Новомосковська) в тимчасове використання не за функціональним призначенням для здійснення господарської діяльності у сфері споживчого ринку та послуг, затвердженим рішенням ХХV сесії VІII скликання Самарівської (Новомосковської) міської ради № 914 від 07.03.2023, передбачено укладення договорів лише під тимчасовими спорудами.

Механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності регулюється Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" № 3038-VI, Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 244 від 21.10.2011 (далі Порядок № 244 від 21.10.2011) з урахуванням вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" № 280/97-ВР, Порядком передачі об`єктів (елементів) благоустрою м. Самар (Новомосковська) в тимчасове використання не за функціональним призначенням для здійснення господарської діяльності у сфері споживчого ринку та послуг, затвердженим рішенням ХХV сесії VІII скликання Самарівської (Новомосковської) міської ради № 914 від 07.03.2023 та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини другої статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально - культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Частиною третьою статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів".

Змістом статті 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" визначено, що малі архітектурні форми є елементами (частинами) об`єктів благоустрою. Мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою, до яких належить, у тому числі, альтанки, павільйони, навіси. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил. Таким чином, законодавством України передбачено, що малі архітектурні форми можуть слугувати лише елементами об`єкту благоустрою та розміщуватися відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів".

Так, наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, який визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку № 244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Стаціонарна тимчасова споруда - це споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і по зовнішньому контуру площу до 30 кв.м.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Зазначені вимоги кореспондуються із положеннями Порядку №244 від 21.10.2011 (п. 1.4).

Розмір тимчасової споруди не більше 30 кв.м. визначений законом з метою забезпечення можливості її переміщення без втрати цільового призначення та основних властивостей.

Згідно з нормами чинного законодавства, зокрема положеннями ст. 182, 331, 334 Цивільного кодексу України, основною умовою для визначення статусу нерухомого майна будь-якого об`єкту нерухомості (у тому числі і об`єктів, правовий статус яких законодавчими актами не визначений: асфальтовані або бетонні майданчики, під`їзні шляхи, автомобільна дорога, автомобільні платформи, спортивні споруди і тому подібне) є державна реєстрація прав на нього.

Об`єкти нерухомого майна мають бути капітального типу, а не тимчасовими, що характерно для малих архітектурних форм і тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності.

Також не підлягають держреєстрації речові права і їх обтяження на малі архітектурні форми (МАФИ), тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення і зміни призначення.

За визначенням нерухоме майно не може мати статус тимчасової споруди, оскільки тимчасові споруди, на відміну від нерухомості, є рухомими об`єктами, що не потребують державної реєстрації права власності, і їхній статус є тимчасовим.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Самочинно збудована нежитлова будівля (торгових павільйонів), загальною площею 505,2 кв.м., розташована в районі будинку №46 по вул. Гетьманська м. Новомосковськ Дніпропетровської області, до тимчасової споруди не відноситься, тому договір про умови тимчасового користування (погіршення існуючого стану та/або зміни) об`єктів (елементів) благоустрою міста № 93 від 06.08.2021 укладено з порушенням вимог чинного законодавства.

У даній справі прокурор звернувся до суду з оскарженням договору про умови тимчасового користування (погіршення існуючого стану та/або зміни) об`єктів (елементів) благоустрою міста № 93 від 06.08.2021, оскільки зміст цього договору свідчить про фактичне оформлення між сторонами відносин оренди земельної ділянки під об`єктом самочинного будівництва, права власності на який не може виникнути в силу закону.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню законодавство про оренду землі.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Згідно частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За частиною першою статті 14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 17 цього Закону об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (стаття 15 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 1 ст. 79 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно з пунктом "б" статті 80 та частиною 1 статті 83 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Частиною 1 статті 92 Земельного кодексу України передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 33 цього Закону до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема:

реєстрація суб`єктів права власності на землю; реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі; видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею;

координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.

Підпунктом 1 пункту "а" статті 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження з управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до частини 1 статті 122, частини 1 статті 123 і частини 1 статті 124 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 22 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Отже, необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки, зобов`язання цього органу надати в користування земельну ділянку на підставі договору оренди.

Право власності на землі комунальної власності належить територіальній громаді, яка є суб`єктам цього права, та реалізує його безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - відповідні ради, які, здійснюючи наявні у них повноваження в галузі земельних відносин та вирішуючи питання їх регулювання, діють від імені громади та в її інтересах.

За висновками Верховного Суду щодо застосування норм права, викладеними у постанові від 11.05.2023 у справі №300/2813/22, користування земельними ділянками комунальної власності, у тому числі громадянами, їх зайняття за відсутності відповідного рішення ради про передачу такої ділянки у власність або у користування, відповідних правовстановлюючих документів та без оформлення прав на такі земельні ділянки, їх державної реєстрації, є порушенням вимог земельного законодавства. У такому випадку територіальна громада як первинний суб`єкт права власності на земельні ділянки в межах відповідної адміністративно - територіальної одиниці має право у порядку, встановленому законом, через уповноважені органи місцевого самоврядування захищати таке право, зокрема, шляхом здійснення цими органами заходів самоврядного контролю за використанням та охороною земель, вимагати від осіб, які допустили порушення вимог земельного законодавства щодо земель комунальної власності, усунення цих порушень та наслідків, які у зв`язку із цим настали, відшкодувати завдані збитки (шкоду).

Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру земельна ділянка під розміщення нежитлової будівлі (торгових павільйонів) ТОВ "Віланта-2018" не надавалася та під вже збудований об`єкт не відводилася.

З огляду на те, що спірний договір про умови тимчасового користування об`єктів благоустрою укладено з порушенням вимог чинного законодавства, вимога прокурора про визнання договору недійсним є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги прокурора про повернення Самарівській міській раді об`єкта благоустрою (земельної ділянки).

КП "Комсервіс" Самарівської міської ради просить закрити провадження у справі в частині вимоги про повернення земельної ділянки у зв`язку із відсутністю предмета спору.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2021 у справі № 904/3203/20 зобов`язано ТОВ "Віланта 2018" повернути територіальній громаді міста Новомосковська в особі Новомосковської міської ради земельну ділянку, розташовану в району будинку №46 по вул. Гетьманська м. Новомосковськ Дніпропетровської області, привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення нежитлової будівлі (торгових павільйонів), загальною площею 505,2 кв.м., (додаткові відомості: А торговий павільйон, а ганок, І замощення, ІІ замощення, № 1 хвіртка, № 2 ворота, № 3 огорожа, № 4 газон, № 5 паркомісце).

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.06.2021 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

В частині зобов`язання ТОВ "Віланта 2018" повернути територіальній громаді міста Новомосковська в особі Новомосковської міської ради земельну ділянку, розташовану в району будинку №46 по вул. Гетьманська м. Новомосковськ Дніпропетровської області, привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення нежитлової будівлі (торгових павільйонів), загальною площею 505,2 кв.м., виконавче провадження перебувало на виконанні в Новомосковському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, якою вживались заходи до примусового виконання судового рішення.

На теперішній час вищевказане судове рішення виконано, що підтверджується постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Хоменко Д.Ю. від 31.10.2025 ВП № 79006530, згідно якої спірна земельна ділянка звільнена від забудови, перебуває у вільному володінні територіальної громади та не займається ТОВ "Віланта 2018" (а.с.132 том 2).

Таким чином земельна ділянка, розташована в районі будинку 46 по вул. Гетьманська у м. Самар передана Самарівській міській раді.

Оскільки на момент розгляду даної справи предмет спору припинив своє існування, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача-2 та закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Суд звертає увагу прокурора на наслідки закриття провадження у справі, вказані в ч. 3 ст. 231 ГПК України, зокрема, у випадках закриття провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

У зв`язку із відсутністю вимог до відповідача-2, в позові до КП "Комсервіс" Самарівської міської ради слід відмовити.

Щодо представництва прокурором інтересів держави у спірних відносинах.

Відповідно до частини третьої статті 3 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із частиною третьою статті 41 ГПК України, у господарських справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". Зазначена стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина 1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина 3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1-3 частини 4). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина 7).

У постанові Великої палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 містяться такі правові висновки стосовно представництва прокурором держави в суді: бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк; звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення; невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо; прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності.

Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим; частина 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11 (підпункти 6.21, 6.22), від 26.02.2019 у справі № 915/478/18 (підпункти 4.19, 4.20), від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц (пункт 26), від 18.03.2020 у справі № 553/2759/18 (пункт 35), від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20 (підпункт 8.5), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 80), від 20.07.2022 у справі № 910/5201/19 (пункт 75), від 05.10.2022 у справах № 923/199/21 (підпункт 8.16) і №922/1830/19 (підпункт 7.1)).

Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (див. постанови від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18 (пункт 35), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 81), від 20.07.2022 у справі № 910/5201/19 (пункт 76), від 05.10.2022 у справах № 923/199/21 (підпункт 8.17) і № 922/1830/19 (підпункт 7.2)). Тобто, під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц (пункт 27), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 81), від 05.10.2022 у справах № 923/199/21 (підпункт 8.18) і № 922/1830/19 (підпункт 7.3)).

У пункті 55 постанови від 14.12.2022 у справі № 2-3887/2009 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ці висновки актуальні також щодо участі територіальної громади в цивільних правовідносинах та судовому процесі.

Суд враховує і те, що в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування (стаття 7 Конституції України).

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.12.2022 зі справи №904/123/22, органам місцевого самоврядування надано широкі права для здійснення економічного і соціального розвитку на своїй території. Так, частинами першою та другою статті 143 Конституції України передбачено, зокрема, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції. Обласні та районні ради затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку відповідних областей і районів та контролюють їх виконання; затверджують районні і обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних і культурних програм, та контролюють їх виконання; вирішують інші питання, віднесені законом до їхньої компетенції.

Прокурор зазначає, що вже самого факту бездіяльності міської ради для втручання прокурора є достатньо.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання частин третьої - п`ятої статті 53 Господарського процесуального кодексу України та частин третьої, четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор при поданні позовної заяви обґрунтував неналежне здійснення захисту інтересів держави Самрівською міською радою, яка не вжила заходів щодо усунення перешкод у користуванні земельної ділянки у судовому порядку.

Порушення інтересів держави, в даному випадку, полягає у тому, що Самарівською міською радою, до компетенції якої віднесено відповідні повноваження, невжито заходів щодо приведення у відповідність до норм чинного земельного законодавства, законодавства про благоустрій населених пунктів договору про умови тимчасового користування (погіршення існуючого стану та/або зміни) об`єктів (елементів) благоустрою міста, свідчить про наявність підстав для вжиття прокуратурою представницьких повноважень в інтересах держави шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

З метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави, Самарівською окружною прокуратурою до Самарівської (Новомосковської) міської ради направлялися листи в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" від 15.11.2024 за №62-6293вих24, від 25.12.2024 за №62-6986вих24, від 17.02.2025 за №62-776вих25, в яких повідомлялося про встановлені факти порушення земельного законодавства та законодавства з питань благоустрою.

Жодної відповіді на вказані листи прокуратурою не отримано. Лише на лист від 21.03.2025 за №62-1345вих25 Самарівською міською радою повідомлено, що на розгляд міської ради винесено проект рішення про поповнення статутного капіталу КП "Міськсервіс" СМР з метою здійснення заходів, направлених на знесення нежитлової будівлі (торгових павільойнів), розташованих в районі будинку 46б по вул. Гетьманська в м. Самар Дніпропетровської області. Однак, на пленарному засіданні Самарівської міської ради даний проект рішення прийнятий не був. За інформацією, наданою КП "Міськсервіс" СМР на даний час КП "Міськсервіс" СМР як сторона договору ініціює звернення до суду з позовом до ТОВ "Віланта 2018" щодо розірвання договірної документації про умови тимчасового користування (погіршення існуючого стану та/або зміни) об`єктів (елементів) благоустрою міста відносно вищевказаного об`єкту.

Таким чином, безпосередньо Самарівською міською радою заходи щодо усунення порушень земельного законодавства та законодавства з питань благоустрою під час розміщення нежитлової будівлі в районі будинку 46б по вул. Гетьманська в м. Самар Дніпропетровської області не вживались.

Із врахуванням зазначеного, наявні підстави для звернення прокурора до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Самарівської міської ради.

Отже, прокурором пред`явлено позов з дотриманням процедури передбаченої статтею 23 Закону України "Про прокуратуру".

Вирішуючи питання щодо розподілу судового збору суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Цією статтею унормовано підстави повернення судового збору, зокрема зазначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Прокурором сплачено судовий збір у сумі 4844,80грн з урахуванням коефіцієнту 0,8 (за розгляд немайнових вимог (3028х2)х0,8).

Оскільки наявні підстави для закриття провадження у справі в частині зобов`язання повернути об`єкт благоустрою у зв`язку із відсутністю предмета спору, сплачений судовий збір за розгляд цієї вимоги підлягає поверненню прокурору із державного бюджету у розмірі 2 422,40грн.

Клопотання прокурора про повернення судового збору в матеріалах справи відсутнє.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача -1 в розмірі 1211,2грн та відповідача-3 в розмірі 1211,2грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Керівника Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Самарівської міської ради до відповідача-1: Комунального підприємства "Міськсервіс" Самарівської міської ради, відповідача-2: Комунального підприємства "Комсервіс" Самарівської міської ради, відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Комунальне підприємство "Благоустрій міста" Самарівської міської ради про визнання договору недійсним та повернення об`єкту благоустрою - задовольнити частково.

Визнати недійсним договір про умови тимчасового користування (погіршення існуючого стану та/або зміни) об`єктів (елементів) благоустрою міста №93 від 06.08.2021, укладений між Комунальним підприємством "Міськсервіс" Самарівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" щодо об`єкту благоустрою, загальною площею 700 кв.м., що розташовуються за адресою: м. Самар, вул. Гетьманська в районі будинку 46.

У позовних вимогах до КП Комсервіс Самарівської міської ради відмовити.

Закрити провадження у справі в частині вимоги про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" повернути об`єкт благоустрою (земельну ділянку), площею 700 кв. м., розташований в районі будинку 46 по вул. Гетьманська у м. Самар Самарівській міській раді.

Стягнути з Комунального підприємства "Міськсервіс" Самарівської міської ради (ідентифікаційний код 32228099, провулок Кирила Тарловського,1, м. Самар, Дніпропетровська область, 51200) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (ідентифікаційний код 02909938; пр. Дмитра Яворницького, 38, м. Дніпро, 49044) судовий збір у розмірі 1211,2грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" (ідентифікаційний код 42124544; вул. Гетьманська,53, м. Самар, Дніпропетровська область, 51200) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (ідентифікаційний код 02909938; пр. Дмитра Яворницького, 38, м. Дніпро, 49044) судовий збір у розмірі 1211,2грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.12.2025

Суддя Н.М. Євстигнеєва