РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.12.2025Справа № 910/9723/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Невечери С.А., розглянувши матеріали господарської справи

за первісним позовом Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТРИС"

про стягнення 684078,16 грн

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТРИС"

до Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (за зустрічним позовом) Акціонерне товариство "РВС Банк"

про визнання недійсним договору № від 03.10.2023 та стягнення 186906,60 грн безпідставно набутих коштів

за участю представників:

від АТ "УКРТРАНСГАЗ": Роєнко Є.В.

від ТОВ "КОТРИС": не з`явився

від АТ "РВС Банк": не з`явився

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог позивача за первісним позовом

Акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТРИС" про стягнення 684078,16 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про закупівлю робіт № від 03.10.2023.

Короткий зміст позовних вимог позивача за зустрічним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТРИС" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" про визнання недійсним договору № від 03.10.2023 про закупівлю робіт, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОТРИС" та Акціонерним товариством "Укртрансгаз" та стягнення з Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" безпідставно набутих коштів у розмірі 186906,60 грн.

В обґрунтування зустрічного позову ТОВ "КОТРИС" посилається на те, що п.п.7.3.3. п.7.3. договору про закупівлю робіт № від 03.10.2023 є нечітким та незрозумілим, а тому відсутність погодження в ньому всіх істотних умов, передбачених для договору підряду, а також наявність помилки щодо обставин, є підставою для визнання договору недійсним на підставі ч.1 ст.203, ч.1 ст.215, ст.229 Цивільного кодексу України.

На підставі статті 1212 Цивільного кодексу України позивач за зустрічним позовом просить суд повернути суму 186906,60 грн, яка була сплачена на підставі договору про надання гарантії № Д-2443-23Г від 19.09.2023.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Ухвалою від 08.08.25 Господарський суд міста Києва постановив позовну заяву Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

25.08.2025 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТРИС" надійшов відзив.

25.08.2025 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТРИС" надійшла заява про зменшення неустойки.

25.08.2025 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТРИС" надійшла зустрічна позовна заява, відповідно до якої останнє просить суд визнати недійсним договір № від 03.10.2023 про закупівлю робіт, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОТРИС" та Акціонерним товариством "Укртрансгаз", та стягнути з Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" безпідставно набуті кошти у розмірі 186906,60 грн.

28.08.2025 через систему "Електронний суд" від Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" надійшла відповідь на відзив.

28.08.2025 через систему "Електронний суд" від Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" надійшли заперечення на клопотання про зменшення неустойки.

02.09.2025 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТРИС" надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою від 04.09.2025 Господарський суд міста Києва постановив прийняти зустрічний позов, вимоги за зустрічним позовом об`єднати в одне провадження з первісним позовом, подальший розгляд справи №910/9723/25 постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі №910/9723/25 на 25.09.2025.

12.09.2025 через систему "Електронний суд" від Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.

23.09.2025 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТРИС" надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

24.09.2025 через систему "Електронний суд" від Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" надійшли заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

Ухвалою від 25.09.2025 Господарський суд міста Києва постановив залучити до участі у справі №910/9723/25 третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні на стороні відповідача (за зустрічним позовом) Акціонерне товариство "РВС Банк" та відкласти підготовче засідання у справі №910/9723/25 на 16.10.2025.

01.10.2025 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТРИС" надійшла заява, в якій заявник відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України повідомив суд, що докази судових витрат, понесені ним у зв`язку з розглядом справи, будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У підготовчому засіданні 16.10.2025 суд постановив протокольну ухвалу без оформлення окремого документа про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 13.11.2025.

У судовому засіданні 13.11.2025 суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав вступне слово представника Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ".

У судовому засіданні 13.11.2025 суд постановив протокольну ухвалу без оформлення окремого документа про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті на 18.12.2025.

18.12.2025 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТРИС" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник ТОВ "КОТРИС" у судове засідання 18.12.2025 не прибув, однак подав клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання обґрунтоване тим, що представник ТОВ "КОТРИС" не має можливості бути присутнім у судовому засіданні у зв`язку із захворюванням та поганим самопочуттям.

Розглянувши клопотання ТОВ "КОТРИС" про відкладення розгляду справи суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, оскільки наведені у клопотанні обставини жодними доказами не підтверджені та окрім цього, основною умовою для відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув. Про час, дату та місце судового засідання третя особа була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи положення ч.1 ст.202 ГПК України неявка представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд продовжив розгляд справи по суті.

Представник позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним у судовому засіданні 18.12.2025 первісний позов підтримав, проти зустрічного заперечив.

У судовому засіданні 18.12.2025, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, суд оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні.

У порядку ст.240 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 18.12.2025 судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача за первісним позовом

На обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" зазначає, що відповідно до п.п. 7.3.3. п. 7.3. укладеного між сторонами договору про закупівлю робіт № від 03.10.2023, підрядник (ТОВ "КОТРИС") зобов`язаний був надати документи передбачені чинним законодавством України та умовами цього договору, для отримання від замовника (АТ "УКРТРАНСГАЗ") допуску на об`єкт до 17.10.2023 (включно).

АТ "УКРТРАНСГАЗ" направило на адресу ТОВ "КОТРИС" лист №75КТ від 06.10.2023 щодо отримання допуску на початок виконання робіт.

Однак, відповідач за первісним позовом в порушення умов договору протягом 10 (десяти) робочих днів з дати його укладення, тобто до 17.10.2023 включно не надав відповідні документи для отримання від замовника (позивача за первісним позовом) допуску на об`єкт, у зв`язку із чим, позивач за первісним позовом на підставі п.8.3. договору нарахував та заявив до стягнення з ТОВ "КОТРИС" пеню у розмірі 684078,16 грн за період з 18.10.2023 по 17.04.2024.

У відповіді на відзив АТ "УКРТРАНСГАЗ", зокрема, зазначило, що замовник надає підряднику допуск на об`єкт, відповідно до вимог Інструкції з безпечного виконання сторонніми (підрядними) організаціями робіт, завдань та надання послуг на об`єктах підприємств Групи Нафтогаз, затвердженої рішенням акціонера від 14.04.2020 № 379.

У запереченнях на клопотання про зменшення штрафних санкцій АТ "УКРТРАНСГАЗ" зазначає, що відповідач за первісним позовом не довів існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені.

Позиція відповідача за первісним позовом

ТОВ "КОТРИС" проти первісного позову заперечив, посилаючись на те, що підпункт 7.3.3 пункту 7.3 договору є нечітким та незрозумілим, внаслідок чого його неможливо виконати, оскільки покладає на відповідача обов`язок надати документи, однак не визначає, які саме. Відтак, відповідач (за первісним позовом) не мав можливості виконати вимоги підпункту 7.3.3 пункту 7.3 договору через його невизначеність, а тому відсутня вина відповідача за первісним позовом.

Також ТОВ "КОТРИС" зазначає, що АТ "УКРТРАНСГАЗ" за порушення умов договору було отримано грошові кошти в розмірі 186906,60 грн за банківською гарантією, яка надавалася відповідачем для забезпечення виконання договору. Однак, позивач (за первісним позовом) просить стягнути пеню без врахування вже отриманої ним суми гарантійного платежу за банківською гарантією, тобто фактично стягує подвійну суму штрафних санкцій за одне і те ж порушення, що є незаконним.

У запереченнях на відповідь на відзив ТОВ "КОТРИС" зазначає про безпідставність посилання позивача (за первісним позовом) на Інструкцію з безпечного виконання сторонніми (підрядними) організаціями робіт, завдань та надання послуг на об`єктах підприємств Групи Нафтогаз, оскільки дія вказаної інструкції поширюється виключно на підприємства Групи Нафтогаз і не поширюється на сторонні організації. У договорі міститься посилання на вказану Інструкцію, однак виключно в контексті обов`язку замовника дотримуватися її умов, і навпаки - жодний пункт договору не містить обов`язку підрядника дотримуватися умов цієї Інструкції.

Також відповідач за первісним позовом заявив клопотання про зменшення штрафних санкцій, в якому просить суд зменшити неустойку (пеню) на 95 % від загального розміру неустойки, до розміру 34 203,90 грн.

Позиція позивача за зустрічним позовом

В обґрунтування зустрічного позову, ТОВ "КОТРИС" зазначає, що положення підпункту 7.3.3 пункту 7.3 договору про закупівлю робіт № від 03.10.2023 є нечітким та незрозумілим, в договорі неоднозначно викладені права та обов`язки сторін, що, в свою чергу, впливає на визначення строків початку робіт за договором. Позивач за зустрічним позовом вказує, що в спірному договорі існує помилка щодо обставин, які мають суттєве значення, що позбавляє можливості визначити права та обов`язки сторін. Відтак, відсутність погодження в ньому всіх істотних умов, передбачених для договору підряду, а також наявність помилки щодо обставин, є підставою для визнання договору недійсним на підставі ч.1 ст.203, ч.1 ст.215, ст.229 Цивільного кодексу України.

Також ТОВ "КОТРИС" стверджує про наявність підстав для повернення безпідставно отриманих АТ "УКРТРАНСГАЗ" коштів у розмірі 186906,60 грн за банківською гарантією, в забезпечення виконання договору, який позивач за зустрічним позовом просить суд визнати недійсним. Посилаючись на приписи статті 1212 Цивільного кодексу України позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з АТ "УКРТРАНСГАЗ" безпідставно набуті кошти у розмірі 186906,60 грн.

Позиція відповідача за зустрічним позовом

АТ "УКРТРАНСГАЗ" у відзиві на зустрічний позов зазначає, що позивач за зустрічним позовом не надав доказів щодо вжиття всіх залежних від нього заходів та належного виконання зобов`язання, не довів відсутності своєї вини, натомість в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази щодо звернення до замовника про роз`яснення п.п.7.3.3. п.7.3 договору або щодо уточнення переліку документів, які необхідно було подати для оформлення та надання допуску на об`єкт для виконання робіт. Окрім того, перед підписанням договору ТОВ "КОТРИС" був обізнаний з його умовами, йому достеменно було відомо про всі істотні умови договору, в т.ч. про необхідність (зобов`язання) звернутися до АТ "УКРТРАНСГАЗ" протягом 10 (десяти) робочих днів з дати укладення договору з наданням документів, передбачених чинним законодавством України та умовами договору, для отримання від замовника допуску на об`єкт.

Також АТ "УКРТРАНСГАЗ" зазначає, що сума банківської гарантії у розмірі 186906,60 грн була стягнута правомірно, у зв`язку з настанням гарантійного випадку - невиконанням підрядником умов договору, а тому відсутні підстави для повернення підряднику суми банківської гарантії.

Позиція третьої особи

Третя особа правом на подання пояснень щодо зустрічного позову не скористалась.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Обставини встановлені судом за первісним позовом та за зустрічним позовом

03.10.2023 Акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОТРИС" (підрядник) було укладено договір про закупівлю робіт № (надалі договір).

Відповідно до п.1.1. договору, підрядник зобов`язується за завданням замовника на свій ризик виконати відповідно до умов цього договору роботи, зазначені в п.1.2 (далі - роботи), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Найменування робіт: "Послуга з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (Ремонт засобів автоматизації ПСГ на об`єктах АТ "УКРТРАНСГАЗ")", код ЄЗС ДК 021-2015: 50410000-2 (п.1.2. договору).

Зміст робіт, вимоги до робіт, обсяги робіт, назва та місцезнаходження об`єктів Замовника (далі - об`єкти), на яких підрядник зобов`язаний виконати роботи, технічні вимоги та якісні характеристики робіт, інші вимоги зазначені в технічному завданні, яке наведене у додатку № 1 до договору (п.1.3. договору).

Відповідно до п.3.1. договору, ціна цього договору становить 3 738 132,00 грн, в тому числі ПДВ 623 022,00 грн.

Згідно із п.5.1. підрядник зобов`язується виконати роботи протягом строку, зазначеного у графіку виконання робіт, після отримання від замовника допуску до виконання робіт на об`єктах замовника (далі - допуск на об`єкт).

У п.п.5.5.1. п.5.5. договору сторони погодили, що для виконання встановлених цим договором робіт замовник надає підряднику допуск на об`єкт, відповідно до вимог Інструкції з безпечного виконання сторонніми (підрядними) організаціями робіт, завдань та надання послуг на об`єктах підприємств Групи Нафтогаз, затвердженої рішенням акціонера від 14.04.2020 № 379, рішенням правління акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 10.04.2020, протокол № 168.

У п.5.8. договору встановлено, що підрядник, у письмовій формі, за 5 робочих днів інформує замовника про можливе сповільнення або зупинення виконання робіт за незалежних від підрядника обставин. Замовник повинен здійснити необхідні заходи для усунення таких обставин.

Відповідно до п.5.9.1 договору після одержання повідомлення від підрядника про готовність виконаних робіт до здачі, замовник має розпочати їх приймання протягом 5 (п`яти) робочих днів.

Приймання виконаних робіт здійснюється на підставі актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в), довідок про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3).

При прийманні виконаних робіт Замовник може затребувати сертифікати/паспорти на застосовані матеріали, документи, що підтверджують вартість матеріалів, розрахунки, інші витрати та іншу документацію, визначену чинним законодавством України. Також, на вимогу замовника, підрядник надає електронні файли актів виконаних робіт в форматі, сумісному з програмним комплексом АВК-5 (що також можуть іменуватись інформаційні моделі).

Замовник протягом 5-ти (п`яти) робочих днів після підписання акта приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3) надсилає оформлені належним чином примірники актів підряднику.

У випадку невідповідності виконаних робіт вимогам державних стандартів, будівельних норм, технічної документації, цього Договору, додатків до Договору Замовник надсилає Підряднику мотивовану відмову від прийняття робіт з переліком недоліків, які підлягають усуненню.

Відповідно до п.7.1.1 п.7.1 договору замовник зобов`язаний надати підряднику допуск на об`єкт для виконання робіт на умовах цього договору.

Згідно із п.п 7.3.3. п.7.3. договору підрядник зобов`язаний протягом 10 (десяти) робочих днів з дати укладення цього договору надати документи, передбачені чинним законодавством України та умовами цього договору, для отримання від замовника допуску на об`єкт.

Пунктом 8.3. договору сторони передбачили, що у випадку несвоєчасного надання документів, передбачених п.п.7.3.3 п.7.3 цього договору підрядник сплачує на користь замовника пеню у розмірі 0,1 відсотка від ціни договору за кожен день прострочення виконання.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє по "01" липня 2024 року, в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення зазначених у розділі 6 гарантійних строків, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами зобов`язань (п.13.1. договору).

Додатком №1 до договору про закупівлю робіт № від 03.10.2023 сторони погодили технічне завдання (технічні вимоги та якісні характеристики).

Додатком №2 до договору про закупівлю робіт № від 03.10.2023 сторони погодили графік виконання робіт.

Додатком №3 до договору про закупівлю робіт № від 03.10.2023 сторони погодили договірну ціну.

АТ "УКРТРАНСГАЗ" направлено на адресу ТОВ "КОТРИС", зазначену у розділі 16 договору, лист № 75КТ від 06.10.2023 щодо отримання допуску на початок виконання робіт.

У п.п.7.3.3. п.7.3. договору встановлено обов`язок підрядника надати документи передбачені чинним законодавством України та умовами цього договору, для отримання від замовника допуску на об`єкт, тобто до 17.10.2023 (включно).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач за первісним позовом зазначає, що ТОВ "КОТРИС" порушено п.п.7.3.3. п.7.3. договору про закупівлю робіт № від 03.10.2023 в частині надання документів для отримання допуску на об`єкт для виконання робіт, у зв`язку з чим позивач за первісним позовом, на підставі п.8.3. договору, нарахував та заявив до стягнення з ТОВ "КОТРИС" пеню у розмірі 684078,16 грн за період з 18.10.2023 по 17.04.2024.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що п.п.7.3.3. п.7.3. договору про закупівлю робіт № від 03.10.2023 є нечітким та незрозумілим, а тому відсутність погодження в ньому всіх істотних умов, передбачених для договору підряду, а також наявність помилки щодо обставин, є підставою для визнання договору недійсним на підставі ч.1 ст.203, ч.1 ст.215, ст.229 Цивільного кодексу України.

Поряд з цим, на виконання підпункту 7.3.20 пункту 7.3 договору, в забезпечення виконання договору про закупівлю робіт № від 03.10.2023 ТОВ "КОТРИС" було надано безвідкличну безумовну банківську гарантію №2443-23Г від 20.09.2023 на суму 186906,60 грн, видану АТ "РВС Банк".

На вимогу АТ "РВС Банк" відповідно до умов договору про надання гарантії №Д-2443-23Г від 19.09.2023, ТОВ "КОТРИС" сплатило на рахунок АТ "РВС Банк" грошові кошти в розмірі 186906,60 грн для сплати бенефіціару (АТ "УКРТРАНСГАЗ") за гарантією, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 27-1881039/1/С від 27.06.2024, меморіальним ордером №5 від 27.06.2024.

На переконання ТОВ "КОТРИС", оскільки АТ "РВС Банк" були сплачені відповідачу за зустрічним позовом грошові кошти в розмірі 186906,60 грн за банківською гарантією №2443-23Г від 20.09.2023 (договір про надання гарантії №Д-2443-23Г від 19.09.2023) за рахунок грошових коштів позивача за зустрічним позовом в забезпечення виконання договору, який позивач за зустрічним позовом просить визнати недійсним, зазначена сума коштів є безпідставно набутим майном та підлягає поверненню позивачу за зустрічним позовом на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч.2 ст.837 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 846 Цивільного кодексу України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має на меті усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п.7.1.1 п.7.1 договору замовник зобов`язаний надати підряднику допуск на об`єкт для виконання робіт на умовах цього договору.

Водночас, згідно із п.п 7.3.3. п.7.3. договору підрядник зобов`язаний протягом 10 (десяти) робочих днів з дати укладення цього договору надати документи, передбачені чинним законодавством України та умовами цього договору, для отримання від замовника допуску на об`єкт.

Отже, за умовами договору про закупівлю робіт № від 03.10.2023 ТОВ "КОТРИС" було зобов`язане у строк до 17.10.2023 (включно) надати АТ "УКРТРАНСГАЗ" документи, передбачені чинним законодавством України та умовами цього договору, для отримання від замовника (АТ "УКРТРАНСГАЗ") допуску на об`єкт.

Однак, ТОВ "КОТРИС" всупереч умовам договору та взятим на себе зобов`язанням не надав передбачені п.п.7.3.3. п. 7.3 договору документи необхідні для надання позивачем за первісним позовом допуску на об`єкт для виконання робіт.

Заперечуючи позовні вимоги за первісним позовом, ТОВ "КОТРИС" зазначає, що жодним нормативним актом України не визначено такого переліку документів, які ТОВ "КОТРИС" як підрядник зобов`язане було надати замовнику. Підпункт 7.3.3 пункту 7.3 договору є нечітким та незрозумілим, внаслідок чого його неможливо виконати, оскільки покладає на відповідача обов`язок надати документи, однак не визначає, які саме. Відтак, відповідач (за первісним позовом) не мав можливості виконати вимоги підпункту 7.3.3 пункту 7.3 договору через його невизначеність, а тому відсутня вина відповідача за первісним позовом.

Суд вважає наведені відповідачем за первісним позовом аргументи безпідставними, з огляду на таке.

Так, у п.п.5.5.1. п.5.5. договору сторони погодили, що для виконання встановлених цим договором робіт замовник надає підряднику допуск на об`єкт, відповідно до вимог Інструкції з безпечного виконання сторонніми (підрядними) організаціями робіт, завдань та надання послуг на об`єктах підприємств Групи Нафтогаз, затвердженої рішенням акціонера від 14.04.2020 № 379, рішенням правління акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 10.04.2020, протокол № 168.

Згідно із матеріалів справи позивач за первісним позовом направив на адресу ТОВ "КОТРИС", зазначену у розділі 16 договору, лист № 75КТ від 06.10.2023 щодо отримання допуску на початок виконання робіт, в якому зазначено, що для виконання встановлених цим договором робіт та отримання допуску на початок виконання робіт, підряднику необхідно надати документи згідно Інструкції з безпечного виконання сторонніми (підрядними) організаціями робіт, завдань та надання послуг на об`єктах підприємств Групи Нафтогаз, затвердженої рішенням акціонера від 14.04.2020 № 379, рішенням правління акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 10.04.2020, протокол № 168". Документи необхідно оформити та надати на ім`я відповідальної особи Пролетарського ВУПЗГ та Мринського ВУПЗГ з дотриманням термінів зазначених у п. 7.3.3 договору.

На виконання п. 5.5.2 договору, АТ "УКРТРАНСГАЗ" повідомлено, що офіційне листування необхідно здійснювати на ім`я підписанта договору, який уповноважений представляти інтереси Замовника при виконанні умов цього договору - Карягіна Павла Олеговича - директора із закупівель та забезпечення виробництва АТ "УКРТРАНСГАЗ". Юридична адреса: 01021, вул. Кловський узвіз, 9/1, м. Київ. Тел. . Офіційна електронна адреса для листування - . Відповідальна особа на об`єкті Пролетарського ВУПЗГ, яка уповноважена представляти інтереси Замовника - Андрусів Володимир Михайлович начальник Пролетарського ВУПЗГ. Адреса: 51122, вул. Промислова 1, с. Приорільське, Магдалинівський р-н, Дніпропетровська обл. Тел. (05691) 2-82-96. Електронна адреса - . Відповідальна особа на об`єкті Мринського ВУПЗГ, яка уповноважена представляти інтереси Замовника - Малинський Михайло Миколайович - начальник Мринського виробничого управління підземного зберігання газу (ВУПЗГ). Адреса: 17113, Чернігівська обл., Носівський р-н, село Мрин, Ніжинський Шлях, будинок 1. Тел. (04642) 2-94-01. Електронна адреса - .".

У зазначеному листі АТ "УКРТРАНСГАЗ" просило надати інформацію щодо відповідальних осіб Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТРИС" з контактними даними, які уповноважені представляти інтереси Вашого підприємства при виконанні даного договору. Також АТ "УКРТРАНСГАЗ" повідомило, що у випадку порушення зобов`язань за цим договором (в т.ч. несвоєчасного виконання робіт та надання документів для отримання від замовника допуску на об`єкт) сторони несуть відповідальність згідно розділу 8 до договору та чинного законодавства.

До зазначеного листа АТ "УКРТРАНСГАЗ" додано Інструкцію з безпечного виконання сторонніми (підрядними) організаціями робіт, завдань та надання послуг на об`єктах підприємств Групи Нафтогаз.

Так, згідно з Витягу Протоколу №168 засідання правління Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 10.04.2020, було прийняте рішення затвердити Інструкцію з безпечного виконання сторонніми (підрядними) організаціями робіт, завдань та надання послуг на об`єктах підприємств Групи Нафтогаз та погоджено рішення акціонера АТ "УКРТРАНСГАЗ" про затвердження Інструкції.

Розділом 2 Інструкції з безпечного виконання сторонніми (підрядними) організаціями робіт, завдань та надання послуг на об`єктах підприємств Групи Нафтогаз (далі - Інструкція) передбачений Перелік документів для отримання допуску.

Відповідно до п.2.1. Інструкції, стороння організація, яка планує виконувати роботи на об`єктах підприємства Групи Нафтогаз (далі також - об`єкти), не пізніше ніж за сім робочих днів до початку роботи подає на ім`я керівника відповідного підрозділу підприємства Групи Нафтогаз, де згідно з договором передбачається проведення робіт, заяву на отримання допуску для виконання робіт на об`єктах підприємств Групи Нафтогаз (далі - Заява), форму якої наведено у додатку 1 до Інструкції.

Суд зазначає, що перелік документів які додаються сторонньою організацією до заяви зазначений у п. 2.2. Інструкції, а саме:

- наказ сторонньої організації про виконання робіт із затвердженням складу бригади, призначенням керівника робіт, особи (осіб), відповідальної(-их) за охорону праці, пожежну безпеку та безпечну експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки під час виконання робіт, із зазначенням переліку робіт, які планує виконувати стороння організація;

- копія(-ї) дозволу(-ів) на виконання робіт підвищеної небезпеки, експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, зареєстрованої(-их) декларації(-ій) відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки, експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвільні документи) (згідно з Порядком видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 Nє 1107);

- копія(-ї) протоколу (-ів) перевірки знань з питань охорони праці (або копії відповідних посвідчень) фахівців, які будуть залучені до виконання заявлених робіт (згідно з НПАОП 0.00-4.12-05 "Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці");

- копія(-ї) протоколу(ів) перевірки знань з питань пожежної безпеки (або копії відповідних посвідчень) фахівців, які будуть залучені до виконання заявлених робіт (у разі виконання робіт з підвищеною пожежною небезпекою) (згідно з Порядком здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях, затвердженим, постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 № 444, відповідними нормативними документами сторонньої організації);

- копія(-ї) протоколу(-ів) перевірки знань з електробезпеки (або копії відповідних посвідчень) фахівців, які будуть залучені до виконання заявлених робіт (у разі виконання робіт в електроустановках) (згідно з НАОП 40.1-1.21-98 "Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів");

- копія(-ї) медичної(-их) довідок про проходження попереднього (періодичного) медичного огляду фахівців, які будуть залучені до виконання заявлених робіт, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі (згідно з Порядком проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.05.2007 №246, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.07.2007 за № 846/14113);

- копія(-ї) дозвільних документів на проведення робіт з технічного огляду та/або експертного обстеження устаткування (згідно з Порядком проведення огляду, випробування та експертного обстеження (технічного діагностування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 687, та НАОП 0.00-6.08-07 "Порядок атестації фахівців, які мають право проводити технічний огляд та/або експертне обстеження устаткування підвищеної небезпеки" (стосовно фахівців, які будуть залучені до виконання заявлених робіт);

- проект виконання робіт (ПВР);

- технологічна послідовність виконання робіт або перелік заходів безпеки під час виконання робіт (за відсутності ПВР); перелік автотранспортної та іншої техніки, обладнання та матеріалів, що планується завезти на територію об`єкта.

Порядок оформлення та надання допуску передбачений розділом 3 Інструкції.

Додатком 1 до Інструкції визначена форма Заяви на отримання допуску для виконання робіт на об`єктах підприємств Групи Нафтогаз.

З урахуванням викладеного та заперечень відповідача, суд зазначає, що хоча Інструкція з безпечного виконання сторонніми (підрядними) організаціями робіт, завдань та надання послуг на об`єктах підприємств Групи Нафтогаз є внутрішнім документом замовника, однак, у п. 5.5.1 договору № від 03.10.2023 та у листі № 75КТ від 06.10.2023 є посилання на дану Інструкцію. Тому, ТОВ "КОТРИС" укладаючи договір, відповідач повинен був належним чином ознайомитися з умовами його виконання, у тому числі з вимогами Інструкції, на яку сторони прямо послалися як на документ, що регламентує порядок допуску до об`єктів замовника та умови виконання робіт.

Факт віднесення Інструкції до внутрішніх документів замовника сам по собі не звільняє відповідача від обов`язку дотримуватися її положень, оскільки застосування Інструкції було погоджено сторонами шляхом включення відповідних посилань до договору.

За таких обставин суд вважає, що відповідач був обізнаний або, принаймні, повинен був бути обізнаний із вимогами зазначеної Інструкції, а також розуміти, що допуск до об`єкта для виконання робіт здійснюється замовником виключно з дотриманням порядку, встановленого цим документом. У зв`язку з цим суд відхиляє заперечення відповідача за первісним позовом у зазначеній частині.

Отже, як зазначено судом вище, відповідно до п. 7.3.3 п. 7.3 договору для отримання від Замовника допуску на об`єкт відповідач за первісним позовом повинен був надати в строк до 17.10.2023 (включно) документи, перелік яких визначних у п.2.2. Інструкції.

Однак, ТОВ "КОТРИС" всупереч умовам договору та взятих на себе зобов`язань, не надало передбачені п.п. 7.3.3. п. 7.3 договору документи необхідні для отримання від позивача за первісним позовом допуску на об`єкт для виконання робіт.

Суд враховує, що відповідачем не надано суду доказів звернення до позивача щодо роз`яснення п.п. 7.3.3. п. 7.3 договору або щодо надання переліку документів, які необхідно подати замовнику для оформлення та надання допуску на об`єкт для виконання робіт.

Окрім цього, у п. 5.8 договору встановлено обов`язок підрядника, у письмовій формі, за 5 робочих днів інформувати замовника про можливе сповільнення або зупинення виконання робіт за незалежних від підрядника обставин, а також у п.7.3.13 договору обов`язок підрядника інформувати у встановленому порядку замовника про хід виконання зобов`язань за цим договором, обставини, що перешкоджають його виконанню, та про заходи, необхідні для їх усунення. Проте, жодних повідомлень про наявність обставин, зокрема про відсутність допуску до об`єкту, матеріали справи не містять.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач за первісним позовом в строк до 17.10.2023 включно не надав замовнику документи необхідні для отримання від замовника допуску на об`єкт.

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

За приписами ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

У п.8.3 договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасного надання документів, передбачених п.7.7.3 цього договору підрядник сплачує на користь замовника пеню у розмірі 0,1 % від ціни договору за кожен день прострочення виконання.

Оскільки ТОВ "КОТРИС" не виконано зобов`язання з надання АТ "УКРТРАНСГАЗ" передбачених п.п.7.3.3. п. 7.3 договору документів, які необхідні для отримання від замовника допуску на об`єкт для виконання робіт, то позивачем за первісним позовом правомірно нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню на підставі п.8.3. договору.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд зазначає, що розрахунок виконаний позивачем арифметично правильно та відповідно до умов договору та чинного законодавства, а тому позовні вимоги за первісним позовом в частині стягнення пені у сумі 684078,16 грн є обґрунтованими.

З приводу клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій, в якому просить суд зменшити неустойку (пеню) на 95 % від загального розміру неустойки, до розміру 34 203,90 грн, то суд зазначає таке.

На обґрунтування клопотання відповідач посилається на таке:

позивач за первісним позовом не надав жодних доказів в підтвердження заподіяння йому будь-яких збитків за порушення замовником, на його думку, підпункту 7.3.3 пункту 7.3 договору;

підпункту 7.3.3 пункту 7.3 договору передбачає лише надання документів для отримання допуску, тобто таке порушення саме по собі не може безумовно впливати на невиконання договору в цілому і досягнення кінцевої його мети;

позивач за первісним позовом за це саме порушення вже отримав грошові кошти в розмірі 186906,60 грн за банківською гарантією, однак, незважаючи на це, просить суд стягнути 684078,16 грн пені;

отримання результатів робіт, які є предметом договору, наразі не є актуальним для позивача за первісним позовом, оскільки, по-перше, листом від 24.06.2024 № 1001ВИХ-24-3959 АТ "УКРТРАНСГАЗ" повідомив про дострокове розірвання договору № від 03.10.2023, а по-друге, в річному лані закупівель на 2025 рік, який розміщений на сайті Prozorro, відсутня закупівля на послуги, які були предметом договору.

Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З огляду на викладене, на підставі частини 3 статті 551 ЦК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (пені) до її розумного розміру.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.03.2021 у справі 902/538/18.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

За змістом зазначених норм, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Отже, питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.

Аналогічні за змістом висновки щодо застосування приписів статті 551 Цивільного кодексу України викладено Верховним Судом у постановах, зокрема від 26.07.2018 у справі №924/1089/17, від 22.01.2019 у справі №908/868/18, від 27.03.2019 у справі №912/1703/18, від 06.11.2019 у справі №917/1638/18, від 17.12.2019 у справі №916/545/19, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 26.02.2020 у справі №925/605/18, від 17.03.2020 №925/597/19, від 18.06.2020 у справі №904/3491/19 від 14.04.2021 у справі №922/1716/20, від 08.08.2024 у справі №912/1853/23.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 вказано, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі. Тому, з метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному, порівняно зі стягненням збитків, порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків. Такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549 - 552 ЦК України.

У тій же постанові від 18.03.2020 року у справі №902/417/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Верховний Суд у постанові від 08.08.2024 у справі №912/1853/23 зауважив, що в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки не може бути подібних правовідносин, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій та наявності поданих сторонами доказів, згідно з статтею 86 ГПК України. Суд може вирішити питання про зменшення розміру штрафних санкцій за власною ініціативою, з урахуванням встановлених судом обставин справи.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №911/2269/22 також звернула увагу на те, що категорії "значно" та "надмірно", які використовуються у статті 551 ЦК є оціночними і мають конкретизуватися у кожному окремому випадку з урахуванням того, що правила наведених статей спрямовані на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, а також недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником. Чинники, якими обґрунтовані конкретні умови про неустойку: обставини (їх сукупність), що є підставою для застосування неустойки за порушення зобов`язань, її розмір; і обставини (їх сукупність), що є підставою зменшення судом неустойки, у кожних конкретних правовідносинах (справах) мають індивідуальний характер. А тому, як зауважила об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, і розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90%, 70% чи 50%, тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до норм частин першої, другої статті 233 ГК та частини третьої статті 551 ЦК, тобто в межах судового розсуду. Визначення справедливого розміру неустойки належить до дискреційних повноважень суду.

Таким чином, в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини у кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, які водночас мають узгоджуватись з положенням ч.3 статті 551 ЦК України, а також досліджуватись та оцінюватись судом в порядку статей 86, 210, 237 ГПК України.

Такий підхід є усталеним в судовій практиці, зокрема Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (постанови від 11.07.2023 у справі №914/3231/16, від 10.08.2023 у справі №910/8725/22, від 26.09.2023 у справі №910/22026/21, від 02.11.2023 у справі №910/13000/22, від 07.11.2023 у справі №924/215/23, від 09.11.2023 у справі №902/919/22, від 14.02.2024 у справі №910/3015/23, від 04.06.2025 у справі №910/5992/24).

У зв`язку з викладеним Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 19.01.2024 у справі №911/2269/22 зазначила, що індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, зумовлюють висновок про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права.

Суд зазначає, що норми чинного законодавства України не містять вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру штрафних санкцій, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд - оцінити при ухваленні рішення.

Суд наголошує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки відповідно до норм статті 551 ЦК є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (постанови Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №910/22964/17, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 13.05.2019 у справі №904/4071/18, від 22.01.2019 у справі №908/868/18, від 06.11.2019 у справі №917/1638/18, від 17.12.2019 у справі №916/545/19, від 19.02.2020 у справі №910/1303/19, від 12.02.2020 у справі №924/414/19, від 11.07.2023 у справі №914/3231/16, від 15.11.2023 у справі №910/1266/23).

Таким чином, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій судам належить брати до уваги як обставини, прямо визначені у статті 551 Цивільного кодексу України, так і інші обставини, на які посилаються сторони і які мають бути доведені ними.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені, штрафу наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені, штрафу.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі №925/577/21.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі, і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені) до її розумного розміру.

При цьому господарським судом також враховується, що, окрім стягнення з відповідача за первісним позовом пені, за відповідне порушення договору позивач за первісним вже отримав грошові кошти в розмірі 186906,60 грн за банківською гарантією. До того ж, позивачем не надано суду доказів понесення збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язання.

З огляду на вищевикладене, враховуючи дискреційність наданих суду повноважень щодо зменшення розміру неустойки (пені, штрафу), враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність), а також виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, суд вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим та таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру нарахованої відповідачу пені на 50%, а саме до 342039,08 грн (684078,16 грн 50% = 342039,08 грн).

З огляду на встановлені вище обставини, враховуючи приписи ст.76, 77-79, 86 Господарського процесуального кодексу Україні, стягненню з ТОВ "КОТРИС" на користь АТ "УКРТРАНСГАЗ" з урахуванням зменшення підлягає пеня у сумі 342039,08 грн, тоді як у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача решти заявленої суми пені належить відмовити.

Щодо зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТРИС" про визнання недійсним договору про закупівлю робіт № від 03.10.2023 та стягнення з Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" безпідставно набутих коштів у розмірі 186906,60 грн, суд зазначає таке.

Недійсність спірного договору позивач обґрунтовував посиланням на норми статті 229 ЦК України, посилаючись на те, що у спірному договорі не погоджені всі його істотні умови, передбачені для договору підряду, в ньому існує помилка щодо обставин, які мають суттєве значення, що позбавляє можливості визначити права та обов`язки сторін, строки початку робіт за договором.

Згідно із ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до положень статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 ЦК України).

Частина третя статті 203 ЦК України визначає загальні вимоги до волевиявлення учасника правочину, яке повинне відповідати внутрішній волі та бути вільним від факторів, що викривляють уявлення особи про зміст правочину при формуванні її волевиявлення чи створюють хибне бачення існування та змісту волевиявлення. Підстави недійсності правочинів, коли внутрішня воля особи не відповідає правовим наслідкам укладеного правочину, визначено у статтях 229 - 233 ЦК України.

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України).

У постанові Верховного Суду у постанові від 29.11.2021 у справі №927/656/20 викладено правовий висновок, відповідно до якого, правочин, вчинений під впливом помилки, є оспорюваним і у разі встановлення судом певних обставин може бути визнаний недійсним. Водночас при вирішенні такого спору необхідно враховувати, що обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, дійсно було і має істотне значення. У разі якщо сторона спірного правочину була обізнана або не могла не бути обізнана стосовно обставин, щодо яких стверджує про наявність помилки, це виключає застосування норм статті 229 ЦК України.

Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 07.07.2022 у справі №914/1967/19.

Суд зазначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України).

Так, відповідно до п.1.4 договору строки виконання робіт зазначені у графіку виконання робіт, який наведений у додатку № 2 до цього договору.

Згідно із п.5.1. договору підрядник зобов`язується виконати роботи протягом строку, зазначеного у графіку виконання робіт, після отримання від замовника допуску до виконання робіт на об`єктах замовник.

У додатку № 2 до договору сторонами узгоджено Графік виконання робіт, відповідно до якого, з урахуванням п.13.1. договору, строк виконання робіт після отримання від замовника допуску на об`єкт, складає 180 календарних днів та не може перевищувати строку дії договору.

Зі змісту договору випливає, що строк виконання робіт розпочинається після отримання від замовника допуску на об`єкт.

Судом встановлено, що 28.08.2023 АТ "УКРТРАНСГАЗ" оголошено про проведення відкритих торгів UA-2023-08-28-001317-a предметом закупівлі якого були послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (ремонт засобів автоматизації ПСГ). Водночас було опубліковано умови укладання договору про закупівлю та розміщено Додаток ІV до тендерної документації проєкт договору про закупівлю робіт.

Протоколом № 23/ПО/125-н-1 від 18.09.2023, за результатами розгляду тендерної пропозиції ТОВ "КОТРИС" прийнято рішення про відповідність тендерної пропозиції цього учасника, встановленим вимогам тендерної документації.

18.09.2023 опубліковано повідомлення про намір укласти договір про закупівлю UA-2023-08-28-001317-a.

03.10.2023 між АТ "УКРТРАНСГАЗ" та ТОВ "КОТРИС" укладено договір про закупівлю робіт № .

За умовами укладеного договору: замовник зобов`язаний надати підряднику допуск на об`єкт для виконання робіт на умовах цього договору (п.п. 7.1.1. п. 7.1. договору); підрядник зобов`язаний протягом 10 (десяти) робочих днів з дати укладення цього договору надати документи, передбачені чинним законодавством України та умовами цього договору, для отримання від замовника допуску на об`єкт (п.п. 7.3.3. п.7.3. договору);

Тобто, за умовами договору, для отримання від замовника допуску на об`єкт підрядник зобов`язаний протягом 10 (десяти) робочих днів з дати укладення цього договору надати документи, передбачені чинним законодавством України та умовами цього договору.

Як встановлено судом вище, перелік документів які додаються сторонньою організацією до Заяви зазначений у п. 2.2. Інструкції з безпечного виконання сторонніми (підрядними) організаціями робіт, завдань та надання послуг на об`єктах підприємств Групи Нафтогаз. Порядок оформлення та надання допуску передбачений розділом 3 Інструкції. Додатком 1 до Інструкції визначена форма заяви на отримання допуску для виконання робіт на об`єктах підприємств Групи Нафтогаз.

Отже, за умовами п.п. 7.3.3. п.7.3. договору позивач за зустрічним позовом зобов`язаний був надати відповідачу за зустрічним позовом у строк до 17.10.2023 (включно) перелік документів визначних у п. 2.2. Інструкції, для отримання від замовника допуску на об`єкт.

Поряд з цим, ТОВ "КОТРИС" було обізнано із вказаною Інструкцією, яка містить чіткий перелік документів, які додаються сторонньою організацією, тобто ТОВ "КОТРИС" до заяви на отримання допуску для виконання робіт на об`єктах підприємств Групи Нафтогаз.

Разом з тим, перед підписанням договору ТОВ "КОТРИС" було обізнано з проєктом вказаного договору про закупівлю робіт, який був додатком ІV до тендерної документації, йому були відомі істотні умови договору, в т.ч. про необхідність (зобов`язання) звернутися до замовника протягом 10 (десяти) робочих днів з дати укладення договору з наданням документів, передбачених чинним законодавством України та умовами договору, для отримання від замовника допуску на об`єкт.

ТОВ "КОТРИС", уклавши з АТ "УКРТРАНСГАЗ" спірний договір погодився з усіма його умовами, проте після підписання договору не вчинив жодних дій щодо надання замовнику необхідних документів для отримання допуску на об`єкт у визначені (встановлені) в договорі строки.

За цих обставин суд дійшов висновку, що позивач за зустрічним позовом не довів, що доводи, наведені ним як такі, щодо яких він стверджує про наявність помилки, не могли бути відомі ТОВ "КОТРИС" при укладенні спірного договору.

При цьому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, що в свою чергу породжує для сторін права та обов`язки встановлені цим договором та законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем за зустрічним позовом при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними.

З огляду на наведене, у задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТРИС" про визнання недійсним договору про закупівлю робіт № від 03.10.2023 належить відмовити.

Зустрічна позовна вимога про стягнення з Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" безпідставно набутих коштів у розмірі 186906,60 грн також не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (стаття 547 Цивільного кодексу України).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України).

Стаття 560 Цивільного кодексу України визначає, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

За змістом положень статей 561, 566 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Обов`язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію. У разі порушення гарантом свого обов`язку його відповідальність перед кредитором не обмежується сумою, на яку видано гарантію, якщо інше не встановлено у гарантії.

Відповідно до частини першої статті 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

При цьому відповідно до пункту 2 глави 4 розділу II Положення одержана вимога/повідомлення бенефіціара або банку бенефіціара є достатньою умовою для банку-гаранта (резидента) сплатити кошти бенефіціару за гарантією, якщо вимога/повідомлення та документи, обумовлені в гарантії, відповідатимуть умовам, які містяться в наданій гарантії, а також отримані банком - гарантом (резидентом) протягом строку дії гарантії і способом, зазначеним у гарантії.

Згідно із ст. 568 Цивільного кодексу України, зобов`язання гаранта перед кредитором припиняється у разі: сплати кредиторові суми, на яку видано гарантію; закінчення строку дії гарантії; відмови кредитора від своїх прав за гарантією шляхом повернення її гарантові або шляхом подання гаранту письмової заяви про звільнення його від обов`язків за гарантією.

З наведених положень законодавства випливає, що право на стягнення забезпечення виконання зобов`язання настає з моменту порушення принципалом такого зобов`язання (у цьому випадку таким порушенням є не вчинення дій (зобов`язань) передбачених п.п. 7.3.3. договору, а саме не надання підрядником в строк - до 17.10.2023 включно документів необхідних для отримання від замовника допуску на об`єкт для початку виконання робіт).

За статтею 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується прямо на законі, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Отже, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанови Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 904/2444/18, від 23 квітня 2019 року у справі № 918/47/18, від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19).

З огляду на встановлені судом фактичні дані, суд дійшов висновку про відсутність передбачених статтею 1212 Цивільного кодексу України правових підстав для визнання набуття АТ "УКРТРАНСГАЗ" грошових коштів у розмірі 186906,60 грн таким, що відбулося без достатньої правової підстави. Судом встановлено, що зазначена сума була стягнута як сума банківської гарантії у зв`язку з настанням гарантійного випадку, а саме невиконанням підрядником умов пункту 7.3.3 договору, що полягало у ненаданні у строк до 17.10.2023 включно документів, необхідних для отримання від АТ "УКРТРАНСГАЗ" допуску на об`єкт з метою початку виконання робіт. За таких обставин сума банківської гарантії не підлягає поверненню позивачу за зустрічним позовом.

Отже, суд відмовляє у задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТРИС" про стягнення з Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" безпідставно набутих коштів у розмірі 186906,60 грн.

ВИСНОВКИ СУДУ

За змістом ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням встановлених обставин, відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову частково та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТРИС" на користь Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" пеню у сумі 342039,08 грн. В іншій частині позовних вимог про стягнення пені належить відмовити.

Водночас суд відмовляє у задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТРИС" про визнання недійсним договору про закупівлю робіт № від 03.10.2023 та про стягнення з Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" безпідставно набутих коштів у розмірі 186906,60 грн.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Суд зазначає, що судовий збір, у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі ч.3 ст.551 ЦК України, покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судами свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами.

Аналогічна правова позиція щодо розподілу судових витрат викладена у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі №917/1068/17, від 05.04.2018 у справі №917/1006/16, від 03.04.2018 у справі №902/339/16.

Отже, з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягає стягненню судовий збір за вимоги, розмір яких визнаний суд обґрунтованим (без урахування застосованого судом зменшення). Отже, відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за первісним позовом покладається на відповідача.

Оскільки у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено, то судовий збір за зустрічним позовом покладається на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТРИС" (01011, м. Київ, Печерський узвіз, будинок 15; ідентифікаційний код 30780858) на користь Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1; ідентифікаційний код 30019801) пеню у сумі 342039,08 грн та судовий збір 8208,94 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині первісних вимог відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 22.12.2025.

Суддя С.О. Турчин