УХВАЛА

м. Київ

29.12.2025Справа № 910/15778/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» про забезпечення позову у справі №910/15778/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.»

до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

та Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

про визнання недійсним одностороннього правочину та визнання права володіння та користування

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - відповідач-1) та Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - відповідач-2) про:

1) визнання недійсним одностороннього правочину Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України" та Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про припинення орендних відносин між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України" та Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» і Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» за укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «Три О» (орендодавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» (орендар) договорами оренди: договором оренди № 644/1-О від 01.10.2024 року; договором оренди № 644/2-О від 01.07.2025 року; договором оренди № 718-О від 18.10.2023 року; договором оренди № 726-О від 07.02.2024 року; договором оренди № 733-О від 09.02.2024 року; договором оренди № 733/1-О від 01.04.2024 року; договором оренди № 733/2-О від 01.04.2024 року; договором оренди № 742-О від 09.04.2024 року; договором оренди № 745-О від 19.04.2024 року; договором оренди № 769-О від 29.10.2024 року; договором оренди № 809-О від 20.06.2025 року; договором оренди № 811-О від 24.06.2025 року; договором оренди № 816-О від 14.07.2025 року.

2) визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» право володіння та користування (найму, оренди) на підставі укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Три О» і Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» договорів оренди наступними розташованими в торговельно-офісному комплексі з об`єктами громадського призначення та паркінгом (надалі - «Комплекс») за адресою: місто Київ, Спортивна площа, будинок 1-А, нежитловими приміщеннями загальною площею 4876,71 м2:

- частиною площі 24-го поверху офісної частини Комплексу, що становить 0,1522 приміщення № 1 (площею 1239,9 м2) групи приміщень № 80 відповідно до експлікації 24-го поверху офісної частини Комплексу, наведеної у технічному паспорті на Комплекс, площею 188,7 м2 - на підставі договору оренди № 644/1-О від 10.10.2024 року;

- частиною площі 24-го поверху офісної частини Комплексу, що становить 0,507 приміщення № 1 (загальною площею 206,5 м2) групи приміщень № 79, відповідно до плану та експлікації 24-го поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 104,7 м2 - на підставі договору оренди № 644/2-О від 01.07.2025 року;

- частиною площі 18-го поверху офісної частини Комплексу, що становить 0,1346 приміщення № 1 (площею 1 238,6 м2) групи приміщень № 68 відповідно до експлікації 18-го поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 166,7 м2 - на підставі договору оренди № 718-О від 18.10.2023 року;

- частиною площі 27-го поверху офісної частини Комплексу, що становить 0,1599 приміщення № 1 (площею 1238,6 м2) групи приміщень № 86 відповідно до експлікації 27-го (двадцять сьомого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 198,11 м2 - на підставі договору оренди № 726-О від 07.02.2024 року;

- частиною площі 13-го поверху офісної частини Комплексу, що становить 0,4959 приміщення № 1 (площею 206,5 м2) групи приміщень № 57 відповідно до експлікації 13-го поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 102,4 м2 - на підставі Договору оренди № 733-О від 09.02.2024 року;

- частиною площі 14-го поверху офісної частини Комплексу, а саме приміщення № 1 (загальною площею 205,9 м2) групи приміщень № 59 відповідно до експлікації 14-го поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 205,9 м2 - на підставі Договору оренди № 733/1-О від 01.04.2024 року;

- частиною площі 14-го поверху офісної частини Комплексу, а саме 0,3434 приміщення № 1 (загальною площею 1237,7 м2) групи приміщень № 60 відповідно до експлікації 14-го (чотирнадцятого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 425,0 м2 - на підставі Договору оренди № 733/2-О від 01.04.2024 року;

- частиною площі 26-го поверху офісної частини Комплексу, що включає в себе приміщення № 1 (площею 206,0 м2) групи приміщень № 83, а також 0,6638 приміщення № 1 (площею 1 236,3 м2) групи приміщень № 84 відповідно до експлікації 26-го поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 1026,70 м2 - на підставі договору оренди № 742-О від 09.04.2024 року;

- частиною площі 16-го поверху офісної частини Комплексу, що становить 0,4896 приміщення № 1 (загальною площею 205,9 м2) групи приміщень № 63 відповідно до експлікації 16-го поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 100,8 м2 - на підставі договору оренди № 745-О від 19.04.2024 року;

- частиною площі 26-го поверху офісної частини Комплексу, до складу якої входять 0,3969 приміщення № 1 (загальною площею 1236,3 м2) групи приміщень № 84, приміщення № III (загальною площею 12,3 м2) групи приміщень МСК, 0,2682 приміщення № V (загальною площею 70,1 м2) групи приміщень МСК та приміщення № VI (загальною площею 11,7 м2) групи приміщень МСК, відповідно до плану та експлікації 26-го поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 533,20 м2 - на підставі договору оренди № 769-О від 29.10.2024 року;

- частиною площі 23-го поверху офісної частини Комплексу, до складу якої входять: частина, що становить 0,4877 приміщення № 1 (загальною площею 1 239,5 м2) групи приміщень № 78; частина, що становить 0,296 приміщення № V (загальною площею 68,9 м2) групи приміщень «МСК», та приміщення № ІІІ і № VI групи приміщень «МСК» відповідно до плану та експлікації 23-го поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 649,32 м2 - на підставі договору оренди № 809-О від 20.06.2025 року;

- частиною площі 23-го поверху офісної частини Комплексу, що складається з наступних приміщень, загальною площею 912,88 м2: 1) Приміщення 1 - частина площі офісної частини Комплексу, до складу якої входять: частина, що становить 0,5119 приміщення № 1 (загальною площею 1 239,5 м2) групи приміщень № 78; частина, що становить 0,312 приміщення № V (загальною площею 68,9 м2) групи приміщень «МСК», та приміщення № ХІІІ і № ХІV групи приміщень «МСК» відповідно до плану та експлікації 23-го поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 679,7 м2 (шістсот сімдесят дев`ять цілих сім десятих квадратних метрів); 2) Приміщення 2 - частина площі офісної частини Комплексу, що включає в себе приміщення № 1 (площею 205,7 м2) групи приміщень № 77, а також 0,3988 приміщення № V (загальною площею 68,9 м2) групи приміщень МСК відповідно до плану та експлікації 23-го поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 233,18 м2 - на підставі Договору оренди № 811-О від 24.06.2025 року;

- частиною площі 27-го поверху офісної частини Комплексу, що становить 0,21177 приміщення № 1 (загальною площею 1238,6 м2) групи приміщень № 86 відповідно до плану та експлікації 27-го поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 262,30 м2 - на підставі договору оренди № 816-О від 14.07.2025 року.

26.12.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення у справі №910/15778/25, шляхом:

1) заборони Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» () та Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України» (), а також будь-яким іншим особам, що діють за їх дорученням, до набрання рішенням у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» () до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () та Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» () про визнання недійсним одностороннього правочину щодо припинення орендних відносин та визнання права володіння та користування законної сили вчиняти дії, спрямовані на обмеження Товариству з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» (), його працівникам, представникам, працівникам і представникам контрагентів (піднаймачів (суборендарів)), клієнтам та/чи відвідувачам можливості володіння, користування та використання у господарській діяльності розташованих в торговельно-офісному комплексі з об`єктами громадського призначення та паркінгом (надалі - «Комплекс») за адресою: місто Київ, Спортивна площа, буд. 1-А, нежитлових приміщень загальною площею 4876,71 м2, які є об`єктами оренди за укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Три О» () договорами оренди, а саме:

- частини площі 24-го (двадцять четвертого) поверху офісної частини Комплексу, що становить 0,1522 приміщення № 1 (площею 1 239,9 м2) групи приміщень № 80 відповідно до експлікації 24-го (двадцять четвертого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у технічному паспорті на Комплекс, площею 188,7 м2 (сто вісімдесят вісім цілих сім десятих квадратного метра), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 644/1-О від 10.10.2024 року;

- частини площі 24-го (двадцять четвертого) поверху офісної частини Комплексу, що становить 0,507 приміщення № 1 (загальною площею 206,5 м2) групи приміщень № 79, відповідно до плану та експлікації 24-го (двадцять четвертого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 104,7 м2 (сто чотири цілих сім десятих квадратного метра), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 644/2-О від 01.07.2025 року;

- частини площі 18-го (Вісімнадцятого) поверху офісної частини Комплексу, що становить 0,1346 приміщення № 1 (площею 1 238,6 м2) групи приміщень № 68 відповідно до експлікації 18-го (Вісімнадцятого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 166,7 м2 (сто шістдесят шість цілих сім десятих квадратного метра), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 718-О від 18.10.2023 року;

- частини площі 27-го (двадцять сьомого) поверху офісної частини Комплексу, що становить 0,1599 приміщення № 1 (площею 1 238,6 м2) групи приміщень № 86 відповідно до експлікації 27-го (двадцять сьомого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 198,11 м2 (сто дев`яносто вісім цілих одинадцять сотих квадратних метрів), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 726-О від 07.02.2024 року;

- частини площі 13-го (тринадцятого) поверху офісної частини Комплексу, що становить 0,4959 приміщення № 1 (площею 206,5 м2) групи приміщень № 57 відповідно до експлікації 13-го (тринадцятого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 102,4 м2 (сто дві цілих сорок сотих квадратних метрів), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 733-О від 09.02.2024 року;

- частини площі 14-го (чотирнадцятого) поверху офісної частини Комплексу, а саме приміщення № 1 (загальною площею 205,9 м2) групи приміщень № 59 відповідно до експлікації 14-го (чотирнадцятого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 205,9 м2 (двісті п`ять цілих дев`ять десятих квадратного метра), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 733/1-О від 01.04.2024 року;

- частини площі 14-го (чотирнадцятого) поверху офісної частини Комплексу, а саме 0,3434 приміщення № 1 (загальною площею 1 237,7 м2) групи приміщень № 60 відповідно до експлікації 14-го (чотирнадцятого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 425,0 м2 (чотириста двадцять п`ять квадратних метрів), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 733/2-О від 01.04.2024 року;

- частини площі 26-го (Двадцять шостого) поверху офісної частини Комплексу, що включає в себе приміщення № 1 (площею 206,0 м2) групи приміщень № 83, а також 0,6638 приміщення № 1 (площею 1 236,3 м2) групи приміщень № 84 відповідно до експлікації 26-го (двадцять шостого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 1 026,70 м2 (одна тисяча двадцять шість цілих сімдесят сотих квадратних метрів), яка є об`єктом оренди за Договором оренди № 742-О від 09.04.2024 року;

- частини площі 16-го (шістнадцятого) поверху офісної частини Комплексу, що становить 0,4896 приміщення № 1 (загальною площею 205,9 м2) групи приміщень № 63 відповідно до експлікації 16-го (шістнадцятого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 100,8 м2 (сто цілих вісім десяти десятих квадратного метра), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 745-О від 19.04.2024 року;

- частини площі 26-го (двадцять шостого) поверху офісної частини Комплексу, до складу якої входять 0,3969 приміщення № 1 (загальною площею 1 236,3 м2) групи приміщень № 84, приміщення № III (загальною площею 12,3 м2) групи приміщень МСК, 0,2682 приміщення № V (загальною площею 70,1 м2) групи приміщень МСК та приміщення № VI (загальною площею 11,7 м2) групи приміщень МСК, відповідно до плану та експлікації 26-го (двадцять шостого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 533,20 м2 (п`ятсот тридцять три цілих двадцять сотих квадратного метра), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 769-О від 29.10.2024 року;

- частини площі 23-го (двадцять третього) поверху офісної частини Комплексу, до складу якої входять: частина, що становить 0,4877 приміщення № 1 (загальною площею 1 239,5 м2) групи приміщень № 78; частина, що становить 0,296 приміщення № V (загальною площею 68,9 м2) групи приміщень «МСК», та приміщення № ІІІ і № VI групи приміщень «МСК» відповідно до плану та експлікації 23-го (двадцять третього) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 649,32 м2 (шістсот сорок дев`ять цілих тридцять дві сотих квадратних метрів), яка є об`єктом оренди за Договором оренди № 809-О від 20.06.2025 року;

- частини площі 23-го (двадцять третього) поверху офісної частини Комплексу, що складається з наступних приміщень, загальною площею 912,88 м2 (дев`ятсот дванадцять цілих вісімдесят вісім сотих квадратного метра): 1) Приміщення 1 - частина площі офісної частини Комплексу, до складу якої входять: частина, що становить 0,5119 приміщення № 1 (загальною площею 1 239,5 м2) групи приміщень № 78; частина, що становить 0,312 приміщення № V (загальною площею 68,9 м2) групи приміщень «МСК», та приміщення № ХІІІ і № ХІV групи приміщень «МСК» відповідно до плану та експлікації 23-го (двадцять третього) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 679,7 м2 (шістсот сімдесят дев`ять цілих сім десятих квадратних метрів); 2) Приміщення 2 - частина площі офісної частини Комплексу, що включає в себе приміщення № 1 (площею 205,7 м2) групи приміщень № 77, а також 0,3988 приміщення № V (загальною площею 68,9 м2) групи приміщень МСК відповідно до плану та експлікації 23- го (двадцять третього) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 233,18 м2 (двісті тридцять три цілих вісімнадцять сотих квадратного метра), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 811-О від 24.06.2025 року;

- частини площі 27-го (двадцять сьомого) поверху офісної частини Комплексу, що становить 0,21177 приміщення № 1 (загальною площею 1 238,6 м2) групи приміщень № 86 відповідно до плану та експлікації 27-го (двадцять сьомого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 262,30 м2 (двісті шістдесят дві цілих тридцять сотих квадратних метрів), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 816-О від 14.07.2025 року.

2) У рамках заборони вчиняти дії, спрямовані на обмеження Товариству з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» (), його працівникам, представникам, працівникам і представникам контрагентів (піднаймачів (суборендарів)), клієнтам та/чи відвідувачам можливості володіння, користування та використання у господарській діяльності зазначених в пункті 2 прохальної частини цієї заяви про забезпечення позову розташованих в Комплексі нежитлових приміщень загальною площею 4 876,71 м2, які є об`єктами оренди за укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Три О» () договорами оренди, в тому числі, але не виключно заборонити Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» () та Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України» (), а також будь-яким іншим особам, що діють за їх дорученням:

- перешкоджання працівникам, представникам, працівникам і представникам контрагентів (піднаймачам (суборендарям)), клієнтам та/чи відвідувачам Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» () у вільному доступі до цих нежитлових приміщень;

- перешкоджання працівникам, представникам, працівникам і представникам контрагентів (піднаймачам (суборендарям)), клієнтам та/чи відвідувачам Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» () у вільному доступі в тому числі через місця спільного користування Комплексу, а також підйомі/спуску ліфтами до/з Комплексу, на яких ці нежитлові приміщення знаходяться;

- перешкоджання працівникам, представникам, працівникам і представникам контрагентів (піднаймачам (суборендарям)), клієнтам та/чи відвідувачам Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» () у проїзді легковими транспортними засобами в тому числі через спеціальні в`їзд/виїзд на цокольному рівні Комплексу до/з підземного паркінгу Комплексу;

- припинення чи обмеження постачання до цих нежитлових приміщень електроенергії, в тому числі виробленої генераторами електричної енергії, що забезпечують постійне живлення Комплексу електроенергією, за винятком аварійної ситуації та відсутності електроенергії у Комплексі в цілому;

- припинення чи обмеження постачання до цих нежитлових приміщень теплоносія, холодоносія, води та/чи підпору свіжого повітря (притічної вентиляції), за винятком аварійної ситуації та відсутності теплоносія, холодоносія, води чи підпору свіжого повітря (притічної вентиляції) відповідно у Комплексі в цілому;

- припинення чи обмеження забезпечення цих нежитлових приміщень каналізацією, за виключенням аварійної ситуації та відсутності каналізації у Комплексі в цілому;

- зміни замків на входах до цих нежитлових приміщень та/чи на дверях у межах цих нежитлових приміщень;

- відключення або блокування електронних перепусток системи контролю доступу цих нежитлових приміщень;

- обмеження електропостачання мережевого обладнання, що забезпечує комутацію із цими нежитловими приміщеннями, а також системи контролю доступу цих нежитлових приміщень;

- від`єднання, пошкодження іншим чином втручання у кабелі, якими забезпечується комутація мережевого обладнання із цими нежитловими приміщеннями;

- обмеження доступу до інфраструктури будинкової розподільної мережі Комплексу для відновлення працездатності чи прокладання нової телекомунікаційної мережі, якою забезпечуватиметься можливість надання телекомунікаційних послуг у межах цих нежитлових приміщень;

- опечатування або блокування входів до цих нежитлових приміщень та/або до інших частин Комплексу, які є маршрутами проходу до цих нежитлових приміщень;

- демонтажу, вилучення, переміщення чи пошкодження будь-якого належного Товариству з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» () та/або орендованого Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» () майна, що знаходиться у цих нежитлових приміщеннях;

- вчинення будь-яких інших дій, що створюють перешкоди у володінні, користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» () цими нежитловими приміщеннями та/чи використанні цих нежитлових приміщень у господарській діяльності.

3) Заборони Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» () та Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України» () передавати та надавати зазначені в прохальної частини цієї заяви про забезпечення позову розташовані в Комплексі нежитлові приміщення загальною площею 4876,71 м2, які є об`єктами оренди за укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Три О» () договорами оренди, повністю або частково будь-яким особам у володіння та/чи користування та укладати із будь-якими особами та/чи виконувати раніше укладені Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» () та/чи Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» () з будь-якими третіми особами правочини, спрямовані на передачу та надання цих нежитлових приміщень повністю або частково будь-яким особам у володіння та/чи користування, - на період до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» () до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () та Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» () про визнання недійсним одностороннього правочину щодо припинення орендних відносин та визнання права володіння та користування.

Подана заява про забезпечення позову мотивована тим, що відповідачі після набуття у власність в порядку Закону України «Про іпотеку» торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення та паркінгом за адресою: місто Київ, Спортивна площа, буд. 1-А, в порушення положень 629, 770 Цивільного кодексу України вчиняють активні дії по припиненню договорів оренди, що були укладені між позивачем, як орендарем, та ТОВ «Три О», як попереднім власником комплексу та орендодавцем, вчиняють дії по блокуванню орендованих приміщень, доступу заявника до них та перешкоджанню здійснення господарської діяльності позивача, як належного орендаря, та його суборендарів, в орендованих нежитлових приміщеннях, а тому існує висока ймовірність, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову, може призвести до неможливості виконання рішення суду, у разі задоволення позову, та справедливого і ефективного захисту порушених прав.

26.12.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» надійшли заперечення проти заяви про забезпечення позову, в яких відповідач-1 зазначає, що застосування визначених позивачем заходів забезпечення фактично є тотожними позовним вимогам, а тому їх застосування не узгоджується з метою інституту забезпечення позову та суперечить ч. 11 ст. 137 ГПК України.

29.12.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» надійшли заперечення проти заяви про забезпечення позову, в яких відповідач-2 зазначає, що застосування визначених позивачем заходів забезпечення фактично є тотожними позовним вимогам, а тому їх застосування не узгоджується з метою інституту забезпечення позову і заявником не доведено наявності обставин, що могли б стати підставою для застосування заходів забезпечення позову. При цьому, зауважує на тому, що подана заява не містить пропозицій щодо зустрічного забезпечення позову, а відтак не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/15778/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, встановлено учасникам справи строки на подачу заяв по суті спору та призначено підготовче засідання у справі на 22.01.2026.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» про забезпечення позову у справі №910/15778/25, суд прийшов наступного висновку.

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову за своєю правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Забезпечення позову - це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Так, приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (аналогічний висновок міститься у пункті 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20). Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Необхідно розрізняти види (способи) забезпечення позову, які можуть застосовуватись до позовів майнового характеру, а які - для забезпечення немайнових позовних вимог, тобто фактично заходи забезпечення позову можна поділити на майнові та немайнові. Майнові заходи забезпечення мають застосовуватись для забезпечення позовних вимог майнового характеру, тобто таких, де матеріальна позовна вимога виражена саме в грошовій формі в ціні позову в розумінні статті 163 Господарського процесуального кодексу України.

Метою застосування заходів забезпечення позову майнового характеру є обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача, на момент пред`явлення позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову немайнового характеру спрямовані на покладення на відповідача чи інших осіб обов`язку вчинити активні дії чи утриматись від їх вчинення, не пов`язаних з передачею грошових сум чи майна.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №907/269/22.

Зважаючи на практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.05.2023 у справі №916/3710/22.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачеві або іншим особам здійснювати певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

З наведеного слідує, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.12.2022 у справі №905/255/22 та від 28.11.2022 у справі №916/731/21.

У даному випадку, заявник звернувся до суду з позовом про визнання недійсним одностороннього правочину щодо припинення орендних відносин та визнання права володіння та користування (найму, оренди) приміщеннями.

Відтак, має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У немайнових спорах має досліджуватися чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, в разі задоволення позовних вимог, що відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18 та постановах Верховного Суду від 08.04.2021 у справі №910/21049/17, від 29.03.2021 у справі №910/16800/20 та від 16.03.2021 у справі №921/302/20.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини", заява № 32715/06).

Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17.

Як зазначає заявник у поданій заяві, він є користувачем нежитловими приміщеннями загальною площею 4876,71 м2 у торговельно-офісному комплексі з об`єктами громадського призначення та паркінгом, за адресою: місто Київ, Спортивна площа, будинок 1-А, на підставі ряду договорів оренди, укладених з ТОВ «Три О», як власником приміщень на момент укладення правочинів найму. Діяльність заявника, як орендаря, полягає у передачі приміщень у подальший піднайм (суборенду), нежитлових приміщень з облаштованими меблями, обладнанням, іншими поліпшеннями.

26.07.2025 року було прийнято рішення про державну реєстрацію за відповідачами права власності на комплекс у зв`язку з чим проведено державну реєстрацію права власності банків на Комплекс. Набуття банками у власність Комплексу відбулось у порядку звернення на нього стягнення як на предмет іпотеки на підставі застереження про задоволення вимог Іпотекодержателів, що міститься в Іпотечному договорі, відповідно до положень Закону України «Про іпотеку» в рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ «Три О» перед банками за кредитним договором.

13.08.2025 року, як зазначає заявник, ним отримано спільну вимогу нових орендодавців від 06.08.2025 року № 55/2-08/67, у якій повідомлялось, що відповідачі набули право спільної часткової власності на Комплекс у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки та поставлено ультимативну вимогу до позивача припинити користування приміщеннями і звільнити їх.

При цьому, заявник наголошує, що 30.10.2025 року АТ «Ощадбанк» на своєму офіційному сайті за адресою: https://www.oschadbank.ua/news/zaava-osadbanku-sodo-timcasovogo-pripinenna-roboti-torgovelno-ofisnogo-kompleksu-gulliver, розмістило інформацію «Заява Ощадбанку щодо тимчасового припинення роботи торговельно-офісного комплексу Gulliver», де було зазначено: «… власники ухвалили рішення тимчасово закрити комплекс з 22:00 30.10.2025 року …», а 31.10.2025 року орендареві, його контрагентам (піднаймачам (суборендарям)), їх працівникам, представникам, клієнтам та іншим відвідувачам було заблоковано доступ до орендованих приміщень, пропускні картки деактивовано, фізичний доступ на поверхи, де знаходяться приміщення, обмежено найнятими відповідачами службами охорони.

Як зазначає заявник у результаті таких дій він позбавлений можливості користуватись приміщеннями, майном і документацією, що розміщені в них, а також забезпечувати виконання своїх зобов`язань перед контрагентами (піднаймачами (суборендарями)), не зважаючи на те, що строк дії договорів оренди не сплив і зміна власників не припиняє орендних правовідносин.

При цьому, заявник наголошує, що у вказаний період не існувало жодних ознак аварій у роботі будь-яких інженерних мереж Комплексу, ані техногенних загроз, які могли б нести загрози працівникам чи відвідувачам Комплексу - забезпечувалось електроживлення Комплексу, працювали всі підіймальні механізми (ліфти, ескалатори, траволатори), функціонували системи вентиляції, кондиціонування, водопостачання і каналізації, а тому обмеження працівникам, представникам і відвідувачам орендаря, а також його контрагентам (піднаймачам (суборендарям)) доступу до приміщень, припинення електропостачання приміщень, забезпечення їх кондиціонуванням і вентиляцією, водопостачанням і каналізацією є свідомими діями нових орендодавців (банків), спрямованими на створення орендареві та його контрагентам (піднаймачам (суборендарям)), так само як і іншим наймачам приміщень в Комплексі, штучних перешкод у користуванні приміщенням.

З огляду на викладене, заявник вважає, що в разі невжиття заявлених заходів забезпечення позову, подальші дії відповідачів призведуть до унеможливлення ефективного захисту прав заявника на оренду нерухомості, а обраний ним спосіб забезпечення позову не порушує балансу інтересів сторін, не створює загроз для титулу банків як власників Комплексу в цілому та/чи приміщень зокрема, не покладає на банки додаткових витрат, які б не були відшкодовані позивачем, як орендарем, на підставі договорів оренди.

Згідно статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

При цьому, законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет належності, допустимості та достовірності.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Виходячи з долучених до позову доказів, наданих на підтвердження своїх вимог та заперечень, судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір щодо чинності правочинів найму (оренди), на підставі яких заявник користується спірними об`єктами нерухомості.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.05.2021 у справі №914/1570/20 виснувала про те, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

У пунктах 46-48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 визначено, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

При цьому, статтями 138, 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено право особи у разі існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову подати до суду заяву про забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Водночас, під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За результатом оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову та забезпечення збалансованості інтересів сторін, зважаючи на предмет позову, який переданий на розгляд суду, суд приходить висновку, що обраний позивачем захід забезпечення позову є співмірним заходом забезпечення позову із предметом позову та забезпечить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі задоволення позову, за захистом яких він звернувся до суду.

Судом враховано, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 317, 319 Цивільного кодексу України).

У той же час, ЄСПЛ у низці своїх рішень вказував, що вилучення власності в інтересах судочинства, яке не позбавляє власника його майна, а тільки тимчасово припиняє його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном, зазвичай пов`язане із здійсненням контролю за використанням власності, що охоплюється сферою застосування другого абзацу ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення від 22.02.1994 у справі "Раймондо проти Італії", ухвала щодо прийнятності від 07.11.2006 у справі "Адамчик проти Польщі", рішення у справах "Карамітров та інші проти Болгарії" від 10.01.2008).

Отже, допускається обмеження судами розпорядження майном особи, за умови дотримання таких вищенаведених вимог, встановлених статтею 1 Першого протоколу до Конвенції як законність, пропорційність та загальний інтерес.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.04.2023 у справі №910/15043/21(910/10070/22) та від 16.09.2020 у справі №910/13208/19.

У даному випадку, з огляду на предмет спору, що переданий на розгляд суду, застосування забезпечення позову не порушує балансу інтересів сторін, не створює загроз для відповідачів, як власників Комплексу в цілому та/чи приміщення зокрема, не покладає на банки додаткових витрат, які б не були відшкодовані позивачем (орендарем) на підставі договорів оренди та сприяє отриманню банками на підставі договорів оренди доходу від належного їм приміщення у складі комплексу.

Заходи забезпечення, які просить вжити позивач, є адекватними та співмірними із позовними вимогами. Вони не стосуються права власності відповідачів на Комплекс в цілому чи приміщення окремо, а спрямовані виключно на збереження існування стану, який є предметом спору та активів заявника.

До того ж, застосування таких заходів забезпечення позову стосовно зазначеного майна позивача сприятиме, зокрема, запобіганню невиправданому розширенню кола осіб, прав та інтересів яких стосуватиметься судове рішення, а відтак - утрудненню чи неможливості виконання цього рішення. Водночас, такі заходи забезпечення позову не порушують права відповідачів та інших осіб, а також здатні захистити порушені права та інтереси позивача у справі у випадку задоволення позовних вимог і уникнення необхідності звернення з додатковими позовами з метою відновлення становища, яке існувало до порушення прав чи інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Таким чином, у даному випадку, за висновками суду, застосування обраних заявником заходів забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та попередження можливих додаткових порушень прав та законних інтересів суб`єкта господарювання.

Водночас, забезпечення позову не покладає обтяжливих обов`язків на відповідачів, а є тимчасовим обмеженням їх прав, оскільки вжиття заходів забезпечення позову спрямоване на запобігання імовірним порушенням майнових прав заявника, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін.

Разом з цим, з огляду на долучені до матеріалів справи докази та предмет спору, існує обґрунтована необхідність у збереженні існуючого на сьогоднішній день кола суб`єктів спірних правовідносин, що можливе шляхом заборони передавати та надавати спірні об`єкти нерухомості повністю або частково будь-яким особам у володіння та/чи користування та укладати з ними будь-які правочини спрямовані на передачу та надання спірних нежитлових приміщень повністю або частково будь-яким особам у володіння та/чи користування, - на період до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

При цьому, суд виходить із того, що існує реальна загроза ефективному захисту та поновленню порушених прав заявника, у разі задоволення позову, без вжиття заходів забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову й подальші ймовірні дії відповідачів, як нових орендарів, щодо блокування доступу до спірних приміщень чи передачі їх іншим особам до вирішення спору по суті можуть призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав такого заявника, зокрема, унеможливить захист права на оренду спірних об`єктів нерухомості в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Крім того, зважаючи на наявність спору між сторонами щодо чинності правочинів найму, такий спосіб забезпечення позову забезпечить уникнення правової невизначеності, в тому числі з іншими особами, з якими відповідачі можуть укласти інші договори оренди та уникнення можливих судових спорів у майбутньому.

Метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 у справі «Кюблер проти Німеччини»).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (відповідачів) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №910/18739/16, від 21.10.2021 у справі № 910/20007/20).

Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь заявника вже не призведе до захисту прав або інтересів заявника, за яким він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені «правом на суд».

Відтак, вжиття відповідних заходів забезпечення позову матиме наслідком збереження існуючого станом на момент подання заяви стану між сторонами до вирішення судом спірних питань між ними та уникнення можливого порушення прав та інтересів інших осіб, тому відсутні підстави вважати, що права відповідача і баланс інтересів будуть порушені такими заходами, як зазначає відповідач-1 у запереченнях.

При цьому, запропонований заявником захід забезпечення позову в цій справі не є тотожним з позовними вимогами, як зазначають відповідачі, а спрямований на підтримання status quo до вирішення судом спірних питань, які виникли між сторонами, є адекватним та ефективним, а також носить тимчасовий характер, не завдає шкоди та збитків іншим учасникам справи та спрямований виключно на збереження існуючого становища між сторонами до вирішення судом спору та уникнення в майбутньому додаткових судових спорів з метою ефективного відновлення становища, яке існувало до порушення прав та інтересів, за захистом яких звернувся заявник, у разі задоволення позову.

Як зазначив ЄСПЛ тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини", заява № 32715/06).

Розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з винесенням відповідного рішення, у свою чергу забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду (постанова Великої Палати Верховного Суду №914/1570/20 від 18.05.2021).

Разом з тим, суд дійшов висновку про відсутність підстав задовольняти вимоги заявника в частині заборонити вчиняти дії, спрямовані на обмеження працівникам і представникам контрагентів (піднаймачам (суборендарям)), клієнтам та/чи відвідувачам можливості володіння, користування та використання у господарській діяльності спірних нежитлових приміщень, оскільки це поглинається забороною вчиняти дії щодо самого заявника та використання нежитлових приміщень у цілях його діяльності передбачає безперешкодний доступ до цих нежитлових приміщень і клієнтів, відвідувачів чи контрагентів суб`єкта господарської діяльності.

Приймаючи до уваги вищевикладене в сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

У той же час, суд зауважує, що за приписами статті 146 Господарського процесуального кодексу України у випадку залишення позову без розгляду або закриття провадження з інших, ніж зазначені у частині першій статті 142 цього Кодексу підстав, або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Згідно частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

При цьому, доводи відповідача-2 про те, що заява позивача про забезпечення позову не містить обов`язкових реквізитів (складових), а саме пропозицій щодо зустрічного забезпечення, отже не відповідає вимогам діючого ГПК, суд відхиляє, оскільки відсутність у заяві про забезпечення позову пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, не позбавляє відповідачів права звернутися з клопотанням про зустрічне забезпечення окремо у встановленому законом порядку. Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23.12.2022 у справі №760/34352/21, від 02.03.2023 у справі №643/14180/21, від 17.01.2024 у справі №522/11884/22-Е, від 07.07.2025 у справі №927/172/25.

Водночас, в розрізі зустрічного забезпечення, суд зазначає, що застосування означених заходів у відповідності до ч. 1 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України є правом, а не обов`язком суду для реалізації якого, у даному випадку, у господарського суду достатні підстави відсутні.

Керуючись статтями 74, 76, 136, 137, 138, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» про забезпечення позову задовольнити частково.

2. До набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання недійсним одностороннього правочину та визнання права володіння та користування, заборонити Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» () та Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України» (), а також будь-яким іншим особам, що діють за їх дорученням, вчиняти дії, спрямовані на обмеження Товариству з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» (), його працівникам, представникам можливості володіння, користування та використання у господарській діяльності розташованих в торговельно-офісному комплексі з об`єктами громадського призначення та паркінгом (надалі - «Комплекс») за адресою: місто Київ, Спортивна площа, буд. 1-А, нежитлових приміщень загальною площею 4876,71 м2, які є об`єктами оренди за укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Три О» () договорами оренди, а саме: 1) частини площі 24-го (двадцять четвертого) поверху офісної частини Комплексу, що становить 0,1522 приміщення № 1 (площею 1 239,9 м2) групи приміщень № 80 відповідно до експлікації 24-го (двадцять четвертого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у технічному паспорті на Комплекс, площею 188,7 м2 (сто вісімдесят вісім цілих сім десятих квадратного метра), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 644/1-О від 10.10.2024 року; 2) частини площі 24-го (двадцять четвертого) поверху офісної частини Комплексу, що становить 0,507 приміщення № 1 (загальною площею 206,5 м2) групи приміщень № 79, відповідно до плану та експлікації 24-го (двадцять четвертого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 104,7 м2 (сто чотири цілих сім десятих квадратного метра), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 644/2-О від 01.07.2025 року; 3) частини площі 18-го (Вісімнадцятого) поверху офісної частини Комплексу, що становить 0,1346 приміщення № 1 (площею 1 238,6 м2) групи приміщень №68 відповідно до експлікації 18-го (Вісімнадцятого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 166,7 м2 (сто шістдесят шість цілих сім десятих квадратного метра), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 718-О від 18.10.2023 року; 4) частини площі 27-го (двадцять сьомого) поверху офісної частини Комплексу, що становить 0,1599 приміщення № 1 (площею 1 238,6 м2) групи приміщень №86 відповідно до експлікації 27-го (двадцять сьомого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 198,11 м2 (сто дев`яносто вісім цілих одинадцять сотих квадратних метрів), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 726-О від 07.02.2024 року; 5) частини площі 13-го (тринадцятого) поверху офісної частини Комплексу, що становить 0,4959 приміщення № 1 (площею 206,5 м2) групи приміщень № 57 відповідно до експлікації 13-го (тринадцятого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 102,4 м2 (сто дві цілих сорок сотих квадратних метрів), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 733-О від 09.02.2024 року; 6) частини площі 14-го (чотирнадцятого) поверху офісної частини Комплексу, а саме приміщення № 1 (загальною площею 205,9 м2) групи приміщень № 59 відповідно до експлікації 14-го (чотирнадцятого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 205,9 м2 (двісті п`ять цілих дев`ять десятих квадратного метра), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 733/1-О від 01.04.2024 року; 7) частини площі 14-го (чотирнадцятого) поверху офісної частини Комплексу, а саме 0,3434 приміщення № 1 (загальною площею 1 237,7 м2) групи приміщень № 60 відповідно до експлікації 14-го (чотирнадцятого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 425,0 м2 (чотириста двадцять п`ять квадратних метрів), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 733/2-О від 01.04.2024 року; 8) частини площі 26-го (Двадцять шостого) поверху офісної частини Комплексу, що включає в себе приміщення № 1 (площею 206,0 м2) групи приміщень № 83, а також 0,6638 приміщення № 1 (площею 1 236,3 м2) групи приміщень № 84 відповідно до експлікації 26-го (двадцять шостого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 1 026,70 м2 (одна тисяча двадцять шість цілих сімдесят сотих квадратних метрів), яка є об`єктом оренди за Договором оренди № 742-О від 09.04.2024 року; 9) частини площі 16-го (шістнадцятого) поверху офісної частини Комплексу, що становить 0,4896 приміщення № 1 (загальною площею 205,9 м2) групи приміщень № 63 відповідно до експлікації 16-го (шістнадцятого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 100,8 м2 (сто цілих вісім десятих квадратного метра), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 745-О від 19.04.2024 року; 10) частини площі 26-го (двадцять шостого) поверху офісної частини Комплексу, до складу якої входять 0,3969 приміщення № 1 (загальною площею 1 236,3 м2) групи приміщень № 84, приміщення № III (загальною площею 12,3 м2) групи приміщень МСК, 0,2682 приміщення № V (загальною площею 70,1 м2) групи приміщень МСК та приміщення № VI (загальною площею 11,7 м2) групи приміщень МСК, відповідно до плану та експлікації 26-го (двадцять шостого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 533,20 м2 (п`ятсот тридцять три цілих двадцять сотих квадратного метра), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 769-О від 29.10.2024 року; 11) частини площі 23-го (двадцять третього) поверху офісної частини Комплексу, до складу якої входять: частина, що становить 0,4877 приміщення № 1 (загальною площею 1 239,5 м2) групи приміщень № 78; частина, що становить 0,296 приміщення № V (загальною площею 68,9 м2) групи приміщень «МСК», та приміщення № ІІІ і № VI групи приміщень «МСК» відповідно до плану та експлікації 23-го (двадцять третього) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 649,32 м2 (шістсот сорок дев`ять цілих тридцять дві сотих квадратних метрів), яка є об`єктом оренди за Договором оренди №809-О від 20.06.2025 року; 12) частини площі 23-го (двадцять третього) поверху офісної частини Комплексу, що складається з наступних приміщень, загальною площею 912,88 м2 (дев`ятсот дванадцять цілих вісімдесят вісім сотих квадратного метра): 1) Приміщення 1 - частина площі офісної частини Комплексу, до складу якої входять: частина, що становить 0,5119 приміщення № 1 (загальною площею 1 239,5 м2) групи приміщень № 78; частина, що становить 0,312 приміщення № V (загальною площею 68,9 м2) групи приміщень «МСК», та приміщення № ХІІІ і № ХІV групи приміщень «МСК» відповідно до плану та експлікації 23-го (двадцять третього) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 679,7 м2 (шістсот сімдесят дев`ять цілих сім десятих квадратних метрів); 2) Приміщення 2 - частина площі офісної частини Комплексу, що включає в себе приміщення № 1 (площею 205,7 м2) групи приміщень № 77, а також 0,3988 приміщення № V (загальною площею 68,9 м2) групи приміщень МСК відповідно до плану та експлікації 23- го (двадцять третього) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 233,18 м2 (двісті тридцять три цілих вісімнадцять сотих квадратного метра), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 811-О від 24.06.2025 року; 13) частини площі 27-го (двадцять сьомого) поверху офісної частини Комплексу, що становить 0,21177 приміщення № 1 (загальною площею 1 238,6 м2) групи приміщень № 86 відповідно до плану та експлікації 27-го (двадцять сьомого) поверху офісної частини Комплексу, наведеної у Технічному паспорті на Комплекс, площею 262,30 м2 (двісті шістдесят дві цілих тридцять сотих квадратних метрів), яка є об`єктом оренди за договором оренди № 816-О від 14.07.2025 року, в тому числі, але не виключно шляхом заборони Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» () та Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України» (), а також будь-яким іншим особам, що діють за їх дорученням:

- перешкоджання працівникам, представникам Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» () у вільному доступі до цих нежитлових приміщень;

- перешкоджання працівникам, представникам Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» () у вільному доступі в тому числі через місця спільного користування Комплексу, а також підйомі/спуску ліфтами до/з Комплексу, на яких ці нежитлові приміщення знаходяться;

- перешкоджання працівникам, представникам Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» () у проїзді легковими транспортними засобами в тому числі через спеціальні в`їзд/виїзд на цокольному рівні Комплексу до/з підземного паркінгу Комплексу;

- припинення чи обмеження постачання до цих нежитлових приміщень електроенергії, в тому числі виробленої генераторами електричної енергії, що забезпечують постійне живлення Комплексу електроенергією, за винятком аварійної ситуації та відсутності електроенергії у Комплексі в цілому;

- припинення чи обмеження постачання до цих нежитлових приміщень теплоносія, холодоносія, води та/чи підпору свіжого повітря (притічної вентиляції), за винятком аварійної ситуації та відсутності теплоносія, холодоносія, води чи підпору свіжого повітря (притічної вентиляції) відповідно у Комплексі в цілому;

- припинення чи обмеження забезпечення цих нежитлових приміщень каналізацією, за виключенням аварійної ситуації та відсутності каналізації у Комплексі в цілому;

- зміни замків на входах до цих нежитлових приміщень та/чи на дверях у межах цих нежитлових приміщень;

- відключення або блокування електронних перепусток системи контролю доступу цих нежитлових приміщень;

- обмеження електропостачання мережевого обладнання, що забезпечує комутацію із цими нежитловими приміщеннями, а також системи контролю доступу цих нежитлових приміщень;

- від`єднання, пошкодження іншим чином втручання у кабелі, якими забезпечується комутація мережевого обладнання із цими нежитловими приміщеннями;

- обмеження доступу до інфраструктури будинкової розподільної мережі Комплексу для відновлення працездатності чи прокладання нової телекомунікаційної мережі, якою забезпечуватиметься можливість надання телекомунікаційних послуг у межах цих нежитлових приміщень;

- опечатування або блокування входів до цих нежитлових приміщень та/або до інших частин Комплексу, які є маршрутами проходу до цих нежитлових приміщень;

- демонтажу, вилучення, переміщення чи пошкодження будь-якого належного Товариству з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» () та/або орендованого Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» () майна, що знаходиться у цих нежитлових приміщеннях;

- вчинення будь-яких інших дій, що створюють перешкоди у володінні, користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» () цими нежитловими приміщеннями та/чи використанні цих нежитлових приміщень у господарській діяльності.

3. До набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання недійсним одностороннього правочину та визнання права володіння та користування, заборонити Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» () та Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України» () передавати та надавати зазначені в пункті 2 цієї ухвали, розташовані в Комплексі нежитлові приміщення загальною площею 4876,71 м2, які є об`єктами оренди за укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Три О» () договорами оренди, повністю або частково будь-яким особам у володіння та/чи користування та укладати із будь-якими особами та/чи виконувати раніше укладені Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» () та/чи Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» () з будь-якими третіми особами правочини, спрямовані на передачу та надання цих нежитлових приміщень повністю або частково будь-яким особам у володіння та/чи користування.

4. В іншій частині в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» про забезпечення позову у справі №910/15778/25 відмовити.

5. Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень та може бути пред`явлена до виконання у передбаченому чинним законодавством порядку до 30.12.2028.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БК «Міленіум.» (01001, м. Київ, пл. Спортивна, буд. 1-А, ідентифікаційний код 41782700).

Боржник: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г; ідентифікаційний код 00032129).

Боржник: Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 127; ідентифікаційний код 00032112).

Ухвала набирає законної сили 29.12.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

СуддяТ.В. Васильченко