ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2025 р. Справа№ 910/762/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.

у присутності представників сторін:

від ОСОБА_1 : Єфремов Є.О. згідно ордера

від ТОВ "ФК "Інвест-Кредо": Пата С.П. за довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2025 року

у справі №910/762/25 (суддя Cтасюк С.В.)

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2025 року у справі №910/762/25 визнано кредитором боржника ТОВ "ФК "Інвест-Кредо" на суму 4253786,23 грн., з яких: 6056,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 4247730,23 грн. - вимоги другої черги, відмовлено у визнанні кредиторських вимог ТОВ "ФК "Інвест-Кредо" на суму 5086710,38 грн., відмовлено у визнанні кредиторських вимог приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванюти І.М. на суму 261949,44 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2025 у справі №910/762/25 в частині визнання ТОВ "ФК "Інвест-Кредо" кредитором фізичної особи ОСОБА_1 та постановити в цій частині нову ухвалу, якою визнати ТОВ "ФК "Інвест-Кредо" кредитором ОСОБА_1 на суму 2 838,00 грн., а в іншій частині залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Отрюх Б.В.

Ухвалою суду від 15.09.2025 року відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2025 року у справі №910/762/25, повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/762/25.

14.10.2025 року через систему "Електронний суд" представник ТОВ "ФК "Інвест-Кредо" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з заявою, в якій останній виклав свої заперечення щодо поновлення скаржнику пропущеного процесуального строку на оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 21.08.2025 року у даній справі.

20.10.2025 року супровідним листом Господарського суду міста Києва №910/762/25/6170/25 від 17.10.2025 року витребувані матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 27.10.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2025 року у справі №910/762/25 залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, а також у зв`язку із її поданням після закінчення строків, установлених статтею 256 ГПК України, та неповажності причин пропуску такого строку, з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

07.11.2025 року через систему "Електронний суд", тобто у встановлений судом строк, скаржником на виконання вимог ухвали суду від 27.10.2025 року подано докази доплати судового збору у розмірі 2 785,76 грн. та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав.

Ухвалою суду від 11.11.2025 року поновлено скаржнику строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2025 року у справі №910/762/25, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 04.12.2025 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "ФК "Інвест-Кредо" просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судове засідання, призначене на 04.12.2025 о 10 год. 20 хв., не відбулось, оскільки з 10 год. 20 хв. до 12 год. 30 хв. у роботі підсистеми відеоконференцзв`язку (ВКЗ) було зафіксовано збій, що супроводжувався помилкою 500 Internal Server Error / Database exception #7, що призвело до неможливості здійснення технічної фіксації судових засідань, що підтверджується Актом Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2025 року, копію якого долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 04.12.2025 розгляд справи призначено на 18.12.2025 за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Представник скаржника в судовому засіданні 18.12.2025 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2025 року у справі №910/762/25 в частині визнання ТОВ "ФК "Інвест-Кредо" кредитором фізичної особи ОСОБА_1 та постановити в цій частині нову ухвалу, якою визнати ТОВ "ФК "Інвест-Кредо" кредитором ОСОБА_1 на суму 2 838,00 грн., а в іншій частині залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Представник ТОВ "ФК "Інвест-Кредо" в судовому засіданні проти доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанціях - без змін.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляли.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

18.12.2025 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 слід відмовити, а ухвалу місцевого господарського суду від 21.08.2025 року у даній справі в оскаржуваній частині - залишити без змін, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Згідно ст. 1 КУзПБ кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно ч. 1 ст. 122 КУзПБ, яка регулює порядок виявлення кредиторів фізичної особи, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

В силу положень ч.ч. 1, 2 ст. 45 наведеного кодексу, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Згідно ч. 2 ст. 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

У разі необхідності господарський суд може оголосити перерву в попередньому засіданні.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються:

- розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів;

- розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

- дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;

- дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.

Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа №910/762/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , провадження у якій відкрито ухвалою суду від 13.03.2025 року за заявою боржника, керуючим реструктуризацією боргів боржника призначено арбітражного керуючого Козія В.Ю.

Відповідне повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України 18.03.2025 року за №75541.

Після публікації вказаного оголошення в межах тридцятиденного терміну, передбаченого ст.45 КУзПБ, до суду надійшла зокрема заява ТОВ "ФК "Інвест-Кредо" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 9 340 496,61 грн.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що грошові вимоги виникли на підставі Кредитного договору №1210-Ф від 02.06.2008 року та підтверджуються заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10.12.2013 року у справі №759/15639/13-ц на суму 5 086 710,38 грн., постановою Київського апеляційного суду від 30.09.2020 року у справі №759/4755/19 на суму 2 558 934,18 грн., рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 06.06.2023 у справі №759/25139/21 на суму 2 838,00 грн.

Крім того, кредитором на суму боргу 5 086 10,38 грн. в порядку ст. 625 ЦК України за період з 01.01.2019 року по 23.02.2022 року було нараховано проценти та інфляційні втрати у розмірі 1 685 958,09 грн.

У відзиві на подану заяву боржник заперечує заявлені кредиторські вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Інвест-Кредо", крім вимог на суму судового збору у розмірі 2 838,00 грн.

Керуючий реструктуризацією у відзиві також відхилив вимоги ТОВ "ФК "Інвест-Кредо", крім 2 838,00 грн. судового збору у справі №759/4855/19 та 6056,00 грн. судового збору, сплаченого за подання заяви з кредиторськими вимогами до боржника.

За наслідками розгляду поданої заяви ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2025 року у справі №910/762/25, серед іншого, визнано ТОВ "ФК "Інвест-Кредо" кредитором боржника на суму 4 253 786,23 грн., з яких: 6056,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 4247730,23 грн. - вимоги другої черги, а також відмовлено у визнанні кредиторських вимог ТОВ "ФК "Інвест-Кредо" на суму 5 086 710,38 грн.

Місцевий господарський суд, приймаючи ухвалу в частині вимог ТОВ "Фінансова компанія "Інвест-Кредо", дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість заявлених вимог належними та допустимими доказами по справі на визнану суму.

Боржник з даною ухвалою суду в частині визнання ТОВ "ФК "Інвест-Кредо" кредитором фізичної особи ОСОБА_1 не погоджується та в поданій апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вважає правомірними висновки суду про безпідставність вимог кредитора на суму 5086710,38 грн., стягнуті заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10.12.2013 у справі №759/15639/13-ц, однак не погоджується з тим, що суд визнав ТОВ "ФК "Інвест-Кредо" кредитором на суму 1 685 958,09 грн., нараховані на суму 5 086 10,38 грн. в порядку ст. 625 ЦК України за період з 01.01.2019 по 23.02.2022, а також 2 558 934,18 грн., стягнуті з боржника за рішенням суду у справі №759/4755/19.

Оскільки доводи та вимоги скаржника фактично зводяться до незгоди з ухвалою суду в частині визнання ТОВ "ФК "Інвест-Кредо" кредитором фізичної особи ОСОБА_1 на суму 4253786,23 грн., то у відповідності до ст.269 ГПК України оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 21.08.2025 року у справі №910/762/25 переглядається лише в зазначеній частині.

В інший частині ухвала суду як про відмову у визнанні вимог ТОВ "ФК "Інвест-Кредо" на суму 5086710,38 грн., так і про відмову у визнанні вимог приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванюти І.М. на суму 261 949,44 грн. не переглядається.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення вказаної ухвали в оскаржуваній частині, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування такої ухвали з огляду на наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 02.06.2008 між ЗАТ "Сведбанк Інвест" та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №1210-Ф.

18.06.2013 року АТ "Дельта Банк" набув право вимоги до ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги №1, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Шевченко Д.Г. за реєстровим № 1358, укладеного з ПАТ "Омега Банк", який є повним правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ "Сведбанк", ВАТ "Сведбанк", ПрАТ "Сведбанк Інвест", ЗАТ "Сведбанк Інвест", ЗАТ "Тас-Інвестбанк".

Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10.12.2013 року у справі №759/15639/13-ц задоволено позов АТ "Дельта Банк" та присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 086 710,38 грн.

На примусове виконання вказаного рішення 29.12.2017 Святошинським районним судом міста Києва видано виконавчий лист у справі №759/15639/13-ц, строк пред`явлення до виконання якого сплинув 29.01.2017 року.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 16.03.2018 року у справі №759/15639/13-ц, залишеною без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 02.07.2018 року, відмовлено АТ "Дельта Банк" у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У зв`язку з чим виконавчий лист у справі №759/15639/13-ц до виконання не пред`являвся, а ОСОБА_1 добровільно заборгованість перед кредитором не погасила.

15.04.2020 ТОВ "Фінансова компанія "Інвест-Кредо" набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №1210-Ф від 02.06.2008 на підставі Договору №2227/К про відступлення прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Черленюх Л.В. за реєстром №491, укладеного з АТ "Дельта Банк".

Набуття ТОВ "ФК "Інвест-Кредо" прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №1210-Ф від 02.06.2008 року підтверджується судовими рішеннями у справах №910/12760/16, №127/14035/17, №759/4755/19, №761/18567/20, №759/25139/21, які набрали законної сили та є обов`язковими до виконання.

Таким чином, обставини правонаступництва ТОВ "Фінансова компанія "Інвест-Кредо" встановлені судовими рішеннями у згаданих справах та мають преюдиційне значення під час розгляду даної справи №910/762/25.

Відмовляючи у визнанні кредиторських вимог ТОВ "Фінансова компанія "Інвест-Кредо" на суму 5 086 710,38 грн., судом першої інстанції було зазначено, що можливість кредитора стягнути у судовому провадженні у процедурі банкрутства заборгованість за кредитним договором №1210-Ф від 02.06.2008 року була вичерпана після набрання законної сили постановою Апеляційного суду міста Києва від 02.07.2018 року у справі №759/15639/13-ц, якою було залишено без змін ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16.03.2018 року про відмову АТ "Дельта Банк" у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Висновки суду про безпідставність вимог на суму 5 086 710,38 грн., які стягнуто заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10.12.2013 у справі №759/15639/13-ц, скаржником не оскаржуються, а судом апеляційної інстанції не переглядаються.

Щодо вимог ТОВ "ФК "Інвест-Кредо" на суму 4 247 730,23 грн, то судова колегія вважає їх обґрунтованими та документально підтвердженими, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, постановою Київського апеляційного суду 30.09.2020 у справі №759/4755/19, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 28.09.2021, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором в порядку положень ст. 625 ЦК України у розмірі 2 503 025,18 грн., яка складається з 3% річних - 457 803,93 грн. та інфляційних втрат - 2 045 221,25 грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Дельта Банк" понесені судові витрати у розмірі 93 863,45 грн.

При цьому, ухвалою Верховного Суду від 25.05.2021 року у наведеній справі задоволено заяву ТОВ "ФК "Інвест-Кредо" та залучено ТОВ "Фінансова Компанія Інвест-Кредо" правонаступником позивача АТ "Дельта Банк".

На примусове виконання вказаного рішення 25.10.2021 Святошинським районним судом міста Києва видано виконавчі листи у справі №759/4755/19, стягувачем за якими значиться ТОВ "ФК "Інвест-Кредо".

Постановами приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванютою І.М. від 28.10.2021 року відкрито виконавче провадження №67310522 за виконавчим листом про стягнення 2503025,18 грн. та виконавче провадження №67309888 про стягнення 93 863,45 грн., об`єднано ці виконавчі провадження у зведене виконавче провадження №67315021.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги боржника про безпідставність вимог кредитора, пред`явлених на підставі даного рішення суду з тих підстав, що заборгованість у справі №759/4755/19 було стягнуто безпосередньо на користь АТ "Дельта Банк", а не ТОВ "ФК "Інвест-Кредо".

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 20.07.2022 року у справі №759/4755/19 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Станом як на дату пред`явлення грошових вимог, так і на дату їх визнання судом, матеріали справи не містять доказів ані скасування судового рішення у справі №759/4755/19, ані визнання виконавчих листів, виданих на підставі цього рішення, такими, що не підлягають виконанню.

З наявних у справі доказів, зокрема листа відповіді приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванюти І.М. від 19.03.2025 №498 вбачається, що в межах виконавчих проваджень відбулось часткове погашення заборгованості ОСОБА_1 , у зв`язку з цим, станом на час звернення із даною заявою заборгованість складає 2 558 934,14 грн.

Наведених обставин по суті заявлених вимог боржником спростовано, доказів протилежного суду не надано, наявну заборгованість не погашено.

Більш того, судом апеляційної інстанції враховано ту обставину, що безпосередньо боржником у поданій суду заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визнано заборгованість перед ТОВ "Фінансова компанія "Інвест-Кредо" на суму 2 596 888,63 грн. за рішенням суду у справі №759/4755/19 (без вирахування примусово стягнутих коштів у виконавчому провадженні), на підставі якої судом було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Отже, вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Інвест-Кредо" до ОСОБА_1 на суму 2 558 934,14 грн. є безспірними та підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів боржника.

Посилання скаржника на наявність спору, що розглядається (про визнання виконавчих листів у справі №759/4755/19 такими, що не підлягають виконанню, а також спір у справі №910/762/25(910/7861/25)), що за його твердженням перешкоджає розгляду кредиторських вимог, тобто є передчасним, судом відхиляються, оскільки такі спори не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Суд наголошує, що у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника та його розмір шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору.

Таким чином, розгляд наведених апелянтом спорів не є тією обставиною, яка б унеможливлювала розгляд кредиторських вимог у справі про банкрутство, що ґрунтуються на відповідних правочинах та судових рішеннях, а потенційне завершення таких спорів на користь ОСОБА_1 може лише в подальшому бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами відповідної ухвали, прийнятої за наслідками розгляду заявлених кредиторських вимог.

Крім того, колегія суддів зазначає, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Так, згідно ч. 2 ст. ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передумовою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат є несвоєчасне виконання боржником грошового зобов`язання (частина друга статті 625 ЦК України), внаслідок чого у боржника виникає обов`язок сплатити кредитору суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та трьох процентів річних від простроченої суми.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, від 18.03.2020 у справі №902/417/18 від 07.07.2020 року у справі №296/10217/15-ц, ).

Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника.

Оскільки ухвалення судового рішення про стягнення суми боргу не припиняє грошового зобов`язання боржника та не звільняє його від наслідків порушення відповідного зобов`язання, кредитор має право на нарахування 3% річних та інфляційних втрат за весь час прострочення зобов`язання до моменту його фактичного виконання.

При цьому, згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Отже, пропуск первісним кредитором АТ "Дельта Банк" строку для пред`явлення виконавчого листа Святошинського районного суду міста Києва у справі №759/15639/13-ц до виконання та відмова суду у поновленні такого строку не перешкоджає стягненню коштів на підставі ст.625 ЦК України.

Відтак, перевіривши здійснений кредитором розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, нарахування якого відбувалось у порядку ст.625 ЦК України та розрахований кредитором з суми 5 086 710,38 грн., які були стягнуті заочним рішенням суду у справі №759/15639/13-ц, за період з 01.01.2019 по 23.02.2022, який не охоплюється заборгованістю, стягнутою постановою апеляційного суду у справі №759/4755/19, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вказані нарахування здійснені правомірно та арифметично вірно, тому колегія суддів погоджується з висновками суду про обґрунтованість вимог кредитора на суму 1 685 958,09 грн. 3% річних та інфляційних втрат.

Крім того, рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 06.06.2023 у справі №759/25139/21, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12.03.2025, задоволено позов ТОВ "Фінансова Компанія Інвест-Кредо", визнано недійсним Договір дарування квартири від 25.03.2021, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Івановою С.М. за реєстровим № 223, застосовано наслідки недійсності правочину - скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57294449 від 25.03.2021, приватний нотаріус Іванова С.М., КМНО, м. Київ, на підставі якого до ДРП внесений запис про право власності № 41175714 від 25.03.2021 за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на квартиру, однокімнатну, загальною площею 65,2 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , РНОНМ 000, та поновлено запис про право власності №40059972 від 24.12.2020 за ОСОБА_1 .

Також рішенням стягнуто з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ "ФК Інвест-Кредо" сплачений судовий збір у розмірі 5 676,00 грн., тобто по 1 892,00 грн. з кожного з відповідачів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.03.2025 року у даній справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залучено правонаступниками померлої ОСОБА_2 , а отже вимоги кредитора щодо стягнутого за рішенням суду з ОСОБА_1 судового збору у загальному розмірі 2838,00 грн. (1892+946) також є обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, переглянувши в апеляційному порядку законність ухвали суду першої інстанції в частині визнання грошових вимог ТОВ "Фінансова Компанія Інвест-Кредо", дослідивши заяву кредитора на підставі наданих останнім та наявних у справі доказів, судова колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції про визнання ТОВ "Фінансова Компанія Інвест-Кредо" кредитором ОСОБА_1 на суму 4 253 786,23 грн, з яких: 6 056,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 4 247 730, 23 грн. - вимоги другої черги, з огляду на доведеність таких вимог належними та допустимими доказами.

В силу положень процесуального законодавства та численної практики Верховного Суду судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти російської федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України").

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Трофимчук проти України" зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Таким чином, судом апеляційної інстанції в повній мірі досліджено та надано оцінку всім наявним у справі доказам та обставинам справи, а доводи скаржника щодо неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права і неповноти з`ясування обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Інші доводи скаржника судом апеляційної інстанції відхиляються як такі, що не впливають на суть прийнятого судового рішення і не потребують детальної відповіді з огляду на прийняте судом рішення у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу місцевого господарського суду в частині визнання кредиторських вимог ТОВ "Фінансова компанія "Інвест-Кредо" до боржника прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставні, необґрунтовані та недоведені, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для її задоволення та скасування ухвали в оскаржуваній частині не вбачається.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційним судом не встановлено підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 21.08.2025 у даній справі в частині визнання кредиторських вимог ТОВ "ФК "Інвест-Кредо" до боржника, така апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала суду першої інстанції у відповідній частині - без змін. Судові витрати, пов`язані із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, згідно ст.129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2025 року у справі №910/762/25 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2025 року у справі №910/762/25 в частині визнання кредиторських вимог ТОВ "Фінансова компанія "Інвест-Кредо" до боржника залишити без змін.

3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 23.12.2025 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

Б.В. Отрюх