ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1052/24

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.,

секретар судового засідання: Рудницька Н.В.,

за участю:

прокурора: Тарасюк В.С., посвідчення №071188 від 01.03.2023р;

представника відповідача 3: Яроповець Т.С. - діє в порядку самопредставництва на підставі виписки з ЄДРЮОФОПГФ;

представника третьої особи на стороні позивача: Єлісєєв В.А., адвокат, ордер серія АМ №1105626 від 30.10.2024р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Житомирської обласної ради

до 1. Радомишльської міської ради;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Яромир";

3. Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на строні позивача: Дочірнього підприємства "Радомишльський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради

про визнання незаконними та скасування наказів, скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування речових прав на земельну ділянку, изнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку

Процесуальні дії по справі.

Керівник Коростишівської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Житомирської обласної ради до Радомишльської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Яромир", Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 06.12.2019 № 6-4758/14-19-СГ про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Радомишльського району Житомирської області в частині щодо земельної ділянки з кадастровим номером 825084400:06:000:3000 площею 17,2075 га, що знаходиться за межами населених пунктів Радомишильської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області;

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 01.12.2020 №19-ОТГ «Про передачу у комунальну власність» в частині щодо земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:3000 площею 17,2075 га, що знаходиться за межами населених пунктів Радомишильської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області;

- скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:3000, площею 17,2075 гектарів;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 17.12.2021, укладений між Радомишльською міською радою (12200, Житомирська обл., Житомирський район, м. Радомишль, вул. Соборний майдан, буд. 12, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Яромир» (13414, вул. Миру, 1, м. Антопіль, Бердичівський район, ) з кадастровим номером :06:000:3000 площею 17,2075 гектарів;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію всіх речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:3000, площею 17,2075 га припинивши право комунальної власності Радомишльської міської ради та право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Яромир», а також обтяження, зареєстровані на вказану земельну ділянку;

- зобов`язати Радомишльську міську раду (12200, Житомирська обл., Житомирський район, м. Радомишль, вул. Соборний майдан, буд. 12, ) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Яромир» (13414, вул. Миру, 1, м. Антопіль, Бердичівський район, ) повернути на користь держави в особі Житомирської обласної ради (10014, м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 1, ) земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:3000, в межах та конфігурації земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 2,1835 га, відповідно до викопіювання, виготовленого Житомирською філією державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

Ухвалою від 18.10.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 19.11.2024р. Зучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача: Дочірнє підприємство "Радомишльський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради.

30.10.2024р. від Радомишльської міської ради надійшов відзив на позовну заяву (т.1, а.с. 215-234).

31.10.2024р. до суду надійшли пояснення третьої особи, щодо предмета спору (т.2, а.с. 1-18).

04.11.2024р. від ГУ Держгеокадастру у Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву (т.2 а.с. 19-36).

05.11.2024р. від Коростишівської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив (т.2 а.с. 37-48).

06.11.2024р. від ТОВ "Яромир" надійшов відзив на позовну заяву (т.2 а.с. 49-62).

07.11.2024р. від Коростишівської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив (т.2 а.с. 63-81).

12.11.2024р. від Коростишівської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив ТОВ "Яромир" (т.2 а.с. 82-99).

14.11.2024р. від Коростишівської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив ГУ Держгеокадастру у Житомирській (т.2 а.с. 100-114).

14.11.2025р. від Коростишівської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив Радомишльської міської ради (т.2 а.с. 115-131).

16.11.2024р. від Радомишльської міської ради надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для вирішення питання розподілу земельних ділянок в досудовому порядку (т.2 а.с. 132-142).

Ухвалою від 19.11.2024р. суд відклав підготовче засідання на 17.12.2024р.

13.12.2024р. від Коростишівської окружної прокуратури надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (т.2 а.с. 152-165).

В підготовчому засіданні 17.12.2024р. суд оголосив перерву до 14.01.2025р.

18.12.2024р. від Коростишівської окружної прокуратури надійшла заява про поновлення процесуального строку на подання доказів (т.2 а.с. 172-180).

Ухвалою від 14.01.2025р. суд відклав підготовче засідання на 28.01.2025р.

23.01.2025р. на виконання вимог ухвали суду Радомишльська міська рада надала пояснення (т.2 а.с. 197-201).

В підготовчому засіданні 28.01.2025р. суд оголосив перерву до 13.02.2025р.

Ухвалою від 28.01.2025р. повідомлено ТОВ "Яромир" та ГУ Держгеокадастру у Житомирській про дату та час наступного підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні 13.02.2025р. суд оголосив перерву до 20.03.2025р.

19.03.2025р. від Коростишівської окружної прокуратури надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (т.2 а.с. 210-235).

В підготовчому засіданні 20.03.2025р. суд оголосив перерву до 24.04.2025р.

24.03.2025р. від Коростишівської окружної прокуратури надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (т.2 а.с. 239-261).

17.04.2025р. від Коростишівської окружної прокуратури надійшла заява про зміну предмету позову (т.3 а.с.2-14), яку суд ухвалою від 03.07.2025р. залишив без розгляду.

22.04.2025р. від Коростишівської окружної прокуратури надійшло клопотання про долучення доказів (т.3 а.с.18-33).

В підготовчому засіданні 24.04.2025р. суд оголосив перерву до 13.05.2025р.

В підготовчому засіданні 13.05.2025р. суд оголосив перерву до 03.06.2025р.

Ухвалою від 13.05.2025р. повідомлено ТОВ "Яромир" та Радомишльську міську раду про дату та час наступного підготовчого засідання.

30.05.2025р. від Коростишівської окружної прокуратури надійшла заява про зміну предмету позову (т.3 а.с. 44-55) в якій прокурор просить розглядати позовні вимоги в наступному вигляді:

1. Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 06.12.2019 № 6-4758/14-19-СГ про затвердження технічно документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державно власності на території Радомишльського району Житомирської області в частині щодо земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:3000, площею 17,2075 га, що знаходиться за межами населених пунктів Радомишльської об`єднано територіально громади Житомирського району Житомирської області.

2. Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 01.12.2020 №19-ОТГ «Про передачу у комунальну власність» в частині щодо земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:3000, площею 17,2075 га, що знаходиться за межами населених пунктів Радомишльської об`єднано територіально громади Житомирського району Житомирської області.

3. Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:3000, площею 17,2075 гектарів.

4. Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 17.12.2021, укладений між Радомишльською міською радою (12200, Житомирська обл., Житомирський район, м. Радомишль, вул. Соборний майдан, буд. 12, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Яромир» ((13414, вул. Миру, 1, м. Антопіль, Бердичівський район, ) з кадастровим номером :06:000:3000 площею 17,2075 гектарів.

5. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію всіх речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:3000, площею 17,2075 га припинивши право комунальної власності Радомишльської міської ради та право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Яромир», а також обтяження, зареєстровані на вказану земельну ділянку.

6. Витребувати у Радомишльської міської ради (12200, Житомирська обл., Житомирський район, м. Радомишль, вул. Соборний майдан, буд. 12, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Яромир» ((13414, вул. Миру, 1, м. Антопіль, Бердичівський район, ) на користь держави в особі Житомирської обласної ради (10014, м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 1, ) земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:3000, в межах та конфігурації накладення площею 2,1835 га на земельну ділянку лісогосподарського призначення з кадастровим номером :02:000:0047, відповідно до відомості обчислення площі перетину земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:3000 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0047, схеми земельної ділянки утворено внаслідок перетину земельно ділянки, виготовлених Житомирською філією державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», яку суд ухвалою від 03.07.2025р. постановив розглядати в межах вимог викладених у заяві прокурора від 30.05.2025р.

Ухвалою від 03.06.2025р. суд відклав підготовче засідання на 03.07.2025р.

30.06.2025р. надійшли пояснення третьої особи щодо предмета спору (т.3 а.с. 70-80).

Ухвалою від 03.07.2025р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/1052/24 до судового розгляду по суті на 17.07.2025р.

15.07.2025р. від ГУ Держгеокадастру у Житомирській області надійшов відзив на заяву про зміну предмету спору (т.3 а.с.91-102).

Ухвалою від 17.07.2025р. суд відкладає розгляд справи по суті на 09.09.2025р.

05.09.2025р. від Коростишівської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив ГУ Держгеокадастру у Житомирській області (т.3 а.с. 115-129).

В судовому засіданні 09.09.2025р. суд оголосив перерву до 07.10.2025р.

Ухвалою від 07.10.2025р. суд відклав розгляд справи по суті на 11.11.2025р.

В судовому засіданні 11.11.2025р. суд оголосив перерву до 04.12.2025р.

В судовому засіданні 04.12.2025р. суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення. Ухвалення та проголошення судового рішення відклав до 15.12.2025р.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги прокурора мотивовані тим, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 06.12.2019р. №6-4758/14-19-СГ було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів на території Радомишльського району Житомирської області. У подальшому наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 19-ОТГ від 01.12.2020р. земельні ділянки загальною площею 1236,4757 га були передані у комунальну власність Радомишльській міській раді, що підтверджується актом приймання-передачі від тієї ж дати.

Прокурор вказує, що до переліку земельних ділянок, переданих у комунальну власність, увійшла земельна ділянка з кадастровим номером :06:000:3000 площею 17,2075 га, яка була зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.01.2021р. як об`єкт комунальної власності Радомишльської міської ради. Надалі рішенням міської ради № 556 від 07.10.2021р. спірну земельну ділянку виставлено на земельні торги, за результатами яких 17.12.2021р. укладено договір оренди з ТОВ «Яромир» строком на 49 років.

Прокурор вважає незаконним включення земельної ділянки :06:000:3000 до земель сільськогосподарського призначення, переданих у комунальну власність, оскільки фактично зазначена ділянка частково належить до земель лісового фонду та перебуває у постійному користуванні ДП «Радомишльський лісгосп АПК» відповідно до державного акта серії ЯЯ №073844 від 03.10.2006р.

Прокурор зазначає, що згідно з матеріалами лісовпорядкування, таксаційними описами та актом обстеження від 20.08.2024р., у межах виділів 25, 26 та 27 кварталу 20 Забілоцького лісництва наявні лісові насадження, які належать до категорії захисних лісів. Викопіювання, виготовлене Житомирською філією ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», також підтверджує накладення площі 2,1835 га спірної ділянки на землі лісового фонду, що перебувають у постійному користуванні лісогосподарського підприємства.

Прокурор наголошує, що включення частини земель лісового фонду до земель сільськогосподарського призначення державної власності та подальша передача їх у комунальну власність відбулися безпідставно та з порушенням вимог земельного законодавства. Незважаючи на наявність права постійного користування у ДП «Радомишльський лісгосп АПК», Радомишльська міська рада розпорядилася спірною земельною ділянкою як земельною ділянкою сільськогосподарського призначення та передала її в оренду ТОВ «Яромир».

На думку прокурора, такі дії призвели до незаконного вибуття частини земель лісового фонду комунальної власності, що перебувають у користуванні лісогосподарського підприємства, та порушують інтереси держави у сфері охорони та раціонального використання земель лісогосподарського призначення.

Радомишльська міська рада заперечує проти позовної вимоги в частині зобов`язання повернути земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:3000, вважаючи її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. При цьому міська рада не заперечує проти інших позовних вимог, що заявлені до інших відповідачів у справі.

Відповідач 1 зазначає, що обставини щодо часткового накладення спірної земельної ділянки площею 17,2075 га на землі лісового фонду ДП «Радомишльський лісгосп АПК» стали наслідком дій ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, працівники якого формували земельну ділянку та помилково віднесли частину земель лісового фонду до земель сільськогосподарського призначення державної власності. Міська рада підкреслює, що реєстрація права комунальної власності здійснювалася на підставі наказу №19-ОТГ від 01.12.2020р., законність якого оскаржується позивачем, та не залежала від волі органу місцевого самоврядування.

Відповідач 1 вказує, що позивач безпідставно стверджує про перешкоди в користуванні земельною ділянкою з боку міської ради, оскільки будь-які вимоги щодо усунення перешкод або витребування земельної ділянки не надходили. На думку міської ради, за умови скасування незаконно сформованої земельної ділянки та внесення відповідних змін до Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка лісогосподарського призначення буде автоматично вилучена зі складу земель комунальної власності без додаткових дій Ради, що робить вимогу про «повернення» ділянки надлишковою.

Радомишльська міська рада наголошує, що не була обізнана про факт накладення земельних ділянок, оскільки формування спірної ділянки здійснювалося уповноваженим державним органом, а від Житомирської обласної ради чи ДП «Радомишльський лісгосп АПК» не надходило звернень, скарг або претензій. Після отримання інформації про накладення, рішенням №1249 від 24.10.2024р. міська рада надала дозвіл на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж спірної земельної ділянки, що, на думку Ради, дозволить врегулювати ситуацію у позасудовому порядку.

На підставі викладеного відповідач 1 вважає себе неналежним відповідачем у частині позовних вимог про повернення земельної ділянки та просить суд відмовити у задоволенні цієї вимоги.

ТОВ "Яромир" заперечило проти її задоволення. У своїх поясненнях відповідач 2 зазначив, що прокурором не доведено наявність підстав для представництва інтересів держави у даній справі, оскільки матеріали позову не містять доказів бездіяльності компетентного органу, а також належного обґрунтування порушення інтересів держави.

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області заперечило проти задоволення позову та зазначило, що державна реєстрація спірної земельної ділянки була здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, розробленої та погодженої відповідно до вимог чинного законодавства. Порушень під час формування земельної ділянки або внесення відомостей до Державного земельного кадастру, на думку відповідача, допущено не було.

Відповідач 3 вказав, що на момент формування ділянки відомості про її належність до земель лісового фонду чи перебування у користуванні лісогосподарського підприємства були відсутні, тому підстави для висновку про порушення прав Житомирської обласної ради або ДП «Радомишльський лісгосп АПК» відсутні.

Також відповідач 3 зазначив, що твердження позивача щодо неправомірності формування земельної ділянки ґрунтуються на неправильному застосуванні законодавства про розмежування земель державної та комунальної власності, оскільки спірна ділянка розташована за межами населеного пункту, що визначає інший порядок її правового режиму. У зв`язку з наведеним відповідач 3 просив у задоволенні позову відмовити.

ДП «Радомишльський лісгосп АПК» підтримало позовні вимоги прокурора та зазначила, що спірна земельна ділянка частково накладається на землі лісового фонду, які перебувають у постійному користуванні підприємства на підставі державного акта серії ЯЯ №073844 від 03.10.2006р. Підприємство наголосило, що лісові насадження у межах кварталу 20, виділів 25-27 Забілоцького лісництва ведуться ним відповідно до вимог лісового законодавства, що підтверджується матеріалами лісовпорядкування та актами обстеження.

Третя особа зауважила, що ДП «Радомишльський лісгосп АПК» не надавало згоди на вилучення чи зміну цільового призначення частини земель, які перебувають у його постійному користуванні, а будь-які дії щодо передачі таких земель до комунальної власності суперечать вимогам Земельного та Лісового кодексів України. Підприємство також вказало, що його право постійного користування є чинним, не скасованим та не припиненим у встановленому порядку.

На думку третьої особи, формування земельної ділянки площею 17,2075 га без урахування фактичних меж земель лісового фонду та подальша передача частини цих земель у комунальну власність порушує права користувача та призводить до неправомірного вибуття земель лісогосподарського призначення. Третя особа підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 06.12.2019р. №6-4758/14-19-СГ затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Радомишльського району (т.1 а.с. 32).

На підставі наказу ГУ Держгеокадастру від 01.12.2020р. №19-ОТГ відповідні земельні ділянки загальною площею 1236,4757 га передано у комунальну власність Радомишльської міської ради, що підтверджується актом приймання-передачі. До переліку включена і ділянка з кадастровим номером :06:000:3000 площею 17,2075 га (т.1 а.с.33).

Рішенням Радомишльської міської ради від 03.12.2020р. №110 земельні ділянки прийнято у комунальну власність.

Право власності на земельну ділянку :06:000:3000 у Державному реєстрі речових прав за Радомишльською міською радою зареєстровано 12.01.2021р. (т.1 а.с.44-46, 100).

Рішенням міської ради від 07.10.2021 №556 право оренди на земельну ділянку :06:000:3000 строком на 49 років виставлено на продаж на земельних торгах (т.1 а.с.52).

17.12.2021р. між Радомишльською міською радою та ТОВ «Яромир» укладено договір оренди землі (т.1 а.с. 55-57).

Пунктом 1 визначено, що орендодавець на підставі протоколу земельних торгів від 25.11.2021р. № LRE001-UA-170 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :06:000:3000, яка розташована за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н, Радомишльська міська рада (Кичкирівський старостинський округ).

Відповідно до п.2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 17,2075 га, у тому числі: рілля - 17,2075 га.

Пунктом 5 договору визначено нормативно грошову оцінку земельної ділянки, яка на дату укладення договору становить - 236989,26 грн.

Відповідно до п.8 договір укладено строком на 49 років з дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації у порядку встановленому законом (п.40 договору).

Договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.12.2021р. (т.1 а.с. 100).

Прокурор зазначає, що земельна ділянка площею 17,2075 га з кадастровим номером :06:000:3000 частково накладається на землі 25, 26, 27 виділів 20 кварталу Забілоцького лісництва, які належать до земель лісового фонду та перебувають у постійному користуванні Дочірнього підприємства «Радомишльський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради, у зв`язку з чим ділянка частково сформована за рахунок земельної ділянки лісового фонду з кадастровим номером :02:000:0047.

Відповідно до п.2 розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації від 06.09.2005 р. №179 ДП «Радомишльський лісгосп АПК» надано у постійне користування земельні ділянки загальною площею 12288,90 га для ведення лісового господарства, за межами населених пунктів на землях місцевих рад (т.1 а.с. 62).

На підставі цього розпорядження підприємству видано державний акт від 03.10.2006р. серії ЯЯ №073844 на право постійного користування земельною ділянкою площею 59,3 га, зокрема земельною ділянкою №5 кадастровий номер :02:000:0047, площею 33,2 га (т.1 а.с. 76). Вказаний державний акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №06.

Згідно з Планом лісонасаджень ДП «Заболоцького лісництва» ДП «Радомишльський лісгосп АПК», який є складовою частиною Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Радомишльський лісгосп АПК», 20 квартал Забілоцького лісництва має площу 164,7 га. Конфігурація та місцезнаходження частини земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:3000 відповідають 25, 26, 27 виділам кварталу.

Як вбачається з таксаційного опису, у виділах 25 та 27 зростають лісові насадження віком близько 10 років, у виділі 26 - галявина; заплановано проведення лісогосподарських заходів - створення лісових культур та лісорозведення. Відповідно до акту обстеження від 20.08.2024р. у виділах 25 та 26 наявні лісові насадження.

Згідно з викопіюванням Житомирської філії ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», земельна ділянка :06:000:3000 накладається на земельну ділянку, що перебуває у користуванні ДП «Радомишльський лісгосп АПК» за державним актом серії ЯЯ №073844 від 03.10.2006р. Площа накладення - 2,1835 га (т.1 а.с.142). За картою-схемою поділу лісів за категоріями ДП «Радомишльський лісгосп АПК», насадження кварталу 20 належать до лісів захисного призначення.

З викладеного вбачається, що до складу земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, переданих у комунальну власність Радомишльської міської ради, безпідставно увійшла земельна ділянка лісового фонду комунальної власності, що перебуває в управлінні та розпорядженні Житомирської обласної ради та у постійному користуванні ДП «Радомишльський лісгосп АПК». Оскільки земельна ділянка :06:000:3000 сформована за рахунок земель лісового фонду, прокурор звернувся з відповідним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частинами 1, 3статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частинами 3, 4статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №3-рн/99 від 08.04.1999 під поняттям "орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Судом враховано, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Проте, з метою захисту інтересів держави прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежним чином.

Розглядаючи питання обґрунтування прокурором підстав представництва інтересів держави у суді, Великою палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 наголошено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. При цьому, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично, надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушено законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання; і позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси, держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо у відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Сам факт незвернення до суду уповноваженим органом з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, територіальної громади, свідчить про те, що вказаний орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Як свідчать матеріали справи, прокурор 21.03.2024р. надсилав Житомирській обласній раді повідомлення №53/2-654 - вих.24 в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" щодо усунення перешкод Житомирській обласній радi у володінні та розпорядженні земельною ділянкою лісогосподарського призначення (т.1 а.с.176-181).

Житомирська обласна рада листом від 23.04.2024р. № р-5-21/413 повідомила, що у ради відсутні правові підстави вчиняти дії зазначені у повідомленні, однак не заперечує щодо представництва інтересів держави в особі Житомирської обласної ради Коростишівською окружною прокуратурою (т.1 а.с. 182, 183).

У зв`язку з невжиттям Житомирською обласною радою відповідних дій, прокурор звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Положення ст. 14 Конституції України визначають, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги. Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства (ст.5 Лісового кодексу України).

Згідно зі ст. 55 Земельного кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Згідно положень ст. 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Статтею 8 Лісового кодексу України визначено, що у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності.

Згідно із статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачено ст.122 ЗК України. Так, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування з відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб (ч.2).

Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства (ст. 57 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 17 Лісового кодексу України).

Відповідно до ст.47 Лісового кодексу України лісовпорядкування є обов`язковим на всій території України та ведеться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 6-4758/14-19-СГ від 06.12.2019р. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Радомишльського району (т.1 а.с.32).

Наказом ГУ Держгеокадастру від 01.12.2020р. №19-ОТГ на підставі акта приймання-передачі у комунальну власність Радомишльської міської ради передано 71 земельну ділянку загальною площею 1236,4757 га, в тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:3000 площею 17,2075 га (т.1 а.с.33-37).

З матеріалів справи встановлено, що при формуванні земельної ділянки :06:000:3000 відбулося її часткове накладення на земельну ділянку лісового фонду з кадастровим номером :02:000:0047, яка перебуває у постійному користуванні Дочірнього підприємства «Радомишльський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» на підставі державного акта серії ЯЯ №073844 від 03.10.2006р. Площа накладення становить 2,1835 га.

Суд встановив, що у виділах 25-27 кварталу 20 Забілоцького лісництва наявні лісові насадження з повнотою 0,6, що підтверджує їхнє лісогосподарське призначення.

З викладеного вбачається, що земельна ділянка :06:000:3000 частково сформована за рахунок земель лісового фонду і, відповідно до вимог Земельного та Лісового кодексів України та Порядку ведення Державного земельного кадастру, не могла бути віднесена до земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Таким чином, інвентаризація та подальша реєстрація земельної ділянки :06:000:3000 як землі сільськогосподарського призначення комунальної власності, що здійснена на підставі наказів ГУ Держгеокадастру №6-4758/14-19-СГ від 06.12.2019р. та №19-ОТГ від 01.12.2020р., була проведена з порушенням вимог законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наказ ГУ Держгеокадастру у Житомирській області №6-4758/14-19-СГ від 06.12.2019р. "Про затвердження документації з інвентаризації" підлягає скасуванню в частині щодо земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:3000 площею 17,2075 га., що знаходиться за межами населених пунктів Радомишильської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області; наказ ГУ Держгеокадастру у Житомирській області №19-ОТГ від 01.12.2020р. "Про передачу у комунальну власність" підлягає скасуванню в частині передачі в комунальну власність Радомишльської міської ради Житомирської області земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:3000 площею 17,2075 га.

Щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки та державної реєстрації всіх речових прав на земельну ділянку.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки (ст.16 Закону України "Про державний земельний кадастр".

Частиною 10 статті 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" визначено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:

- поділу чи об`єднання земельних ділянок;

- якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника;

- ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Оскільки суд встановив, що Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області порушено положення законодавства при затвердженні документації з інвентаризації земель (наказ №6-4758/14-19-СГ від 06.12.2019р.) та реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:3000 площею 17,2075 га, як землі сільськогосподарського призначення, а також те, що вищевказана земельна ділянка накладається на землі лісового фонду, що перебувають в постійному користуванні ДП "Радомишльський лісгосп АПК", державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:3000 площею 17,2075 га в Державному земельному кадастрі підлягає скасуванню.

Одночасно підлягає скасуванню в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державна реєстрація всіх речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:3000 площею 17,2075 га, припинивши право комунальної власності Радомишльської міської ради, обтяження, зареєстровані на вказану земельну ділянку.

Щодо визнання недійсним договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 761 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, наведено у статті 203 ЦК України, відповідно до частини першої якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Верховний Суд у постанові від 19.09.2023 у справі № 910/19668/21 сформував висновок, що: "У розумінні наведених положень законодавства (статті 16, 203, 215 ЦК України, статті 20 ГК України) оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття "заінтересована особа" такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі. Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин".

Згідно з ч. 2. ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Як встановлено судом вище, накази Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 6-4758/14-19-СГ від 06.12.2019 року та № 19-ОТГ від 01.12.2020 року є незаконними та підлягають скасуванню, а земельна ділянка з кадастровим номером :06:000:3000 сформована та зареєстрована з порушенням вимог земельного і лісового законодавства.

Оскільки договір оренди спірної земельної ділянки укладений на підставі незаконних рішень органу виконавчої влади та щодо земельної ділянки, яка вибула з державної власності поза волею власника та без передбачених законом підстав, такий правочин суперечить вимогам законодавства, інтересам держави та порушує принципи законності розпорядження землями лісогосподарського призначення.

У зв`язку з цим суд виходить із того, що правова підстава для розпорядження спірною земельною ділянкою, у тому числі для її передачі в оренду, була відсутня.

За наведених обставин суд доходить висновку, що договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:3000 є недійсним, оскільки укладений за відсутності належних повноважень у орендодавця та щодо земельної ділянки, розпорядження якою здійснено з порушенням встановленого законом спеціального порядку використання земель лісогосподарського призначення, що є самостійною та достатньою підставою для задоволення відповідної позовної вимоги.

Щодо витребування на користь держави в особі Житомирської обласної ради земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:3000, в межах та конфігурації її накладення площею 2,1835 га на земельну ділянку лісогосподарського призначення з кадастровим номером :02:000:0047..

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц та від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є правомірним та ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 22 лютого 2022 року у справі № 761/36873/18.

Застосований судом спосіб захисту має бути правомірним - таким, що відповідає правовій природі відносин, що виникли між сторонами спору, тобто відповідати праву; тоді як ефективність характеризує спосіб захисту відповідно до критерію його дієвості у відновленні порушеного права та інтересу.

Згідно із частиною другою статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 330 ЦК України встановлено, що в разі, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних (а так само інших зобов`язальних) відносин, і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У такому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною правочину, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, визначених частиною першою статті 388 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18, від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц та інших.

Також Велика Палата Верховного Суду виснувала, що пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є неодмінним для ефективного відновлення його права (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц).

Наведені висновки зроблені з урахуванням пункту 9 частини першої статті 27 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідно до якого державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Тобто Велика Палата Верховного Суду послідовно викладала висновки про те, що у разі пред`явлення позову про витребування - інші способи захисту є неефективними, оскільки рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є самостійною і достатньою підставою для здійснення (проведення) державної реєстрації речових прав за позивачем.

Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини, суд дійшов висновку, що земельна ділянка лісогосподарського призначення площею 2,1835 га, внаслідок накладення земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:3000 на земельну ділянку лісогосподарського призначення з кадастровим номером :02:000:0047, вибула з володіння власника держави в особі Житомирської обласної ради поза її волею та без наявності передбачених законом правових підстав.

Як вбачається з відомостей обчислення площі перетину та схеми накладення, виготовлених Житомирською філією ДП «Науково-дослідний та проєктний інститут землеустрою», межі земельної ділянки лісогосподарського призначення були незаконно змінені внаслідок формування нової ділянки з кадастровим номером :06:000:3000, що призвело до фактичного вибуття частини земель лісового фонду з державної власності.

Згідно з вимогами статей 83, 84 Земельного кодексу України землі лісогосподарського призначення є землями державної власності та не можуть передаватися у приватну власність, якщо інше прямо не передбачено законом. Матеріали справи не містять жодного документального підтвердження зміни категорії земель, погодження уповноважених органів чи прийняття компетентним органом рішення про вилучення частини земель лісового фонду площею 2,1835 га. Будь-які правочини або акти органів влади, які б легалізували передачу цієї частини державної землі, відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спірна частина земельної ділянки вибула з володіння держави не з її волі, що повністю відповідає умовам частини першої статті 388 ЦК України, які визначають підстави для витребування майна у добросовісного набувача.

Право держави в особі Житомирської обласної ради на спірну земельну ділянку лісогосподарського призначення підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема відповідним державним актом на право постійного користування, планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування та іншими документами, які засвідчують правомірність набуття та здійснення державою своїх повноважень у сфері управління землями лісогосподарського призначення.

Досліджені судом докази свідчать, що земельна ділянка з кадастровим номером :06:000:3000 була сформована з порушенням вимог законодавства, без урахування існуючих меж земель лісового фонду, що призвело до накладення та часткового поглинання земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0047. Отже, формування та державна реєстрація спірної ділянки відбулася з порушенням прав держави як власника, що підтверджує незаконність володіння відповідачем спірною частиною земельної ділянки.

З огляду на викладене, ефективним способом захисту порушеного права держави є саме витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння, що узгоджується з усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду.

Враховуючи те, що земельна ділянка площею 2,1835 га вибула з володіння держави не з її волі та перебуває у незаконному володінні саме відповідача 1, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для витребування зазначеної земельної ділянки на користь держави в особі Житомирської обласної ради у межах та конфігурації її накладення.

З огляду на встановлені судом обставини та правову оцінку спірних правовідносин, суд вважає, що витребування спірної земельної ділянки у ТОВ «Яромир» є безпідставним, оскільки зазначене товариство не є володільцем цієї земельної ділянки і у зв`язку з цим відсутні правові підстави для застосування способу захисту у вигляді витребування майна від зазначеного відповідача.

Згідно із ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

У заяві про зміну предмету позову прокурором зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 18168,00 грн. за п`ять вимог немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, а також 1000,00 грн. судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч .9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій відповідачів 1 та 3, суд вважає, що судовий збір підлягає покладенню саме на них, з яких у розмірі 9084,00 грн. на відповідача 3 та 7570,00 грн. на відповідача 1, оскільки суд відмовив у вимозі про витребування земельної ділянки у ТОВ "Яромир".

Судовий збір у розмірі 1514,00 грн. покладається на Житомирську обласну прокуратуру.

Щодо заявлених прокурором 1000,00 грн. судових витрат, суд зазначає.

За приписами частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки прокурором не подано доказів понесених судових витрат у розмірі 1000,00 грн., підстави для їх розподілу між сторонами у суду відсутні.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 06.12.2019р. №6-4758/14-19-СГ про затвердження технічно документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Радомишльського району Житомирської області в частині щодо земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:3000, площею 17,2075 га, що знаходиться за межами населених пунктів Радомишльської об`єднано територіально громади Житомирського району Житомирської області.

3. Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 01.12.2020р. №19-ОТГ «Про передачу у комунальну власність» в частині щодо земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:3000, площею 17,2075 га, що знаходиться за межами населених пунктів Радомишльської об`єднано територіально громади Житомирського району Житомирської області.

4. Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:3000, площею 17,2075 гектарів.

5. Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 17.12.2021р., укладений між Радомишльською міською радою (12200, Житомирська обл., Житомирський район, м. Радомишль, вул. Соборний майдан, буд. 12, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Яромир» ((13414, вул. Миру, 1, м. Антопіль, Бердичівський район, ) з кадастровим номером :06:000:3000 площею 17,2075 гектарів.

6. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію всіх речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:3000, площею 17,2075 га припинивши право комунальної власності Радомишльської міської ради та право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Яромир», а також обтяження, зареєстровані на вказану земельну ділянку.

7. Витребувати у Радомишльської міської ради (12200, Житомирська обл., Житомирський район, м. Радомишль, вул. Соборний майдан, буд. 12, )

на користь держави в особі Житомирської обласної ради (10014, м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 1, ) земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:3000, в межах та конфігурації накладення площею 2,1835 га на земельну ділянку лісогосподарського призначення з кадастровим номером :02:000:0047, відповідно до відомості обчислення площі перетину земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:3000 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0047, схеми земельної ділянки утвореної внаслідок перетину земельної ділянки, виготовлених Житомирською філією державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

8. В решті позову відмовити

9. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (10002, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Довженка, буд. 45, )

на користь Житомирської обласної прокуратури (10002, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 11, ) 9084,00 грн. судового збору.

10. Стягнути з Радомишльської міської ради (10002, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Довженка, буд. 45, )

на користь Житомирської обласної прокуратури (10002, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 11, ) 7570,00 грн.. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 25.12.25

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи