ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"24" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4120/24
Господарський суд Одеської області у складі
судді Малярчук І.А.,
секретаря судового засідання: Бурмехи В.С.,
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився,
від відповідача: не з`явився,
розглянувши заяву ОСОБА_1 від 19.12.2025 за вх.№ 2-2002/25 про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати у справі №916/4120/24 за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Компанії Зінделус Лімітед (ZINDELUS LIMITED) (код НЕ 208828, місцезнаходження: вул. Фалиру, 9А, Палоуриотисса, Нікосія, Кіпр, 1010), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання недійсної додаткової угоди,
Рішенням ГСОО від 10.12.2025 суддею Шаратовим Ю.А. закрито провадження у справі в частині позовної вимоги ОСОБА_2 до Компанії Зінделус Лімітед (ZINDELUS LIMITED) про визнання недійсною Додаткової угоди б/н від 04.03.2015 до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» від 14.03.2015, укладеної між Компанією «Зінделус Лімітед», код НЕ 208828 та ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , з моменту її вчинення, тобто з 04.03.2015; відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсною Додаткової угоди б/н від 04.03.2015 до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю Колос від 14.03.2015, укладеної між Компанією Зінделус Лімітед, код НЕ 208828 та ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , з моменту її вчинення, тобто з 04.03.2015.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями ГСОО від 19.12.2025 заяву ОСОБА_1 від 19.12.2025 за вх.№ 2-2002/25 про ухвалення додаткового рішення по справі №916/4120/24 розподілено на суддю Малярчук І.А., у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 від 19.12.2025 за вх.№ 2-2002/25 про ухвалення додаткового рішення приймається до провадження суддею Малярчук І.А.

У заяві від 19.12.2025 за вх.№ 2-2002/25 про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати у справі №916/4120/24, ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 30 000,00грн витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування заявленого, відповідачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги по справі №916/4120/24 та додаткову угоду від 30.09.2024 до договору про надання правової допомоги від 06.08.2024.

Ухвалою суду від 19.12.2025 призначено судове засідання для ухвалення додаткового рішення по справі №916/4120/24 на 24.12.2025 о 12:40.

У судове засідання призначене на 24.12.2025 сторони не з`явилися.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Разом із тим, за змістом ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч.ч.1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.1, 2, 3, 4, 5, 6 ст.126 ГПК України).

Положення п.2 ч.1, ч.4 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Між тим, як зазначила Об`єднана палата Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 по справі №922/445/19, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Так, судом встановлено, що представництво ОСОБА_1 в Господарському суді Одеської області здійснювалось адвокатом Коломійчуком А.С. на підставі ордеру серія АХ № 1396633 від 07.08.2024. На підтвердження викладеного у матеріалах справи наявний детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги по справі №916/4120/24 та додаткову угоду від 30.09.2024 до договору про надання правової допомоги від 06.08.2024.

Відповідно до п.п. 1-3 додаткової угоди від 30.09.2024 до договору про надання правової допомоги від 06.08.2024 клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов?язання з представництва інтересів Клієнтів в Господарському суді Одеської області по справі за позовом ОСОБА_2 до Компанії Зінделус Лімітед (ZINDELUS LIMITED) та ОСОБА_1 про визнання недійсною Додаткової угоди б/н від 04.03.2015 до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» від 14.03.2015, укладеної між Компанією «Зінделус Лімітед», код НЕ 208828 та Ванаш (Разумовою) Анастасією Віталіївною, РНОКПП НОМЕР_1 , з моменту її вчинення, тобто з 04.03.2015 (справа № 916/4120/24). Клієнт доручає. а Адвокат приймає на себе зобов?язання з прийняття участі в судових засіданнях та здійснення інших дій необхідних для представництва інтересів Клієнта з питання визначеного в п. 1 цієї додаткової угоди. Клієнт та Адвокат узгодили. що гонорар (вартість наданих послуг) за представництво інтересів Клієнта з цього питання в Господарському суді Одеської області складає 30 000 (тридцять тисяч) гривень, які підлягають виплаті Адвокату протягом 30 (тридцяти) днів з дати набрання рішенням Господарського суду Одеської області законної сили.

У детальному описі робіт (наданих послуг) №916/4120/24, зазначені наступні виконані адвокатом робіти, необхідні для надання правничої допомоги по справі №916/4120/24: підготовка відзиву на позовну заяву; підготовка до участі в судових засіданнях 25.04.2025, 09.05.2025, 06.06.2025; підготовка заперечень на відповідь на відзив; підготовка заяви по справі; підготовка до участі в судових засіданнях 02.07.2025, 04.08.2025, 18.08.2025; підготовка заяви про залучення документів; підготовка до участі в судовому засіданні 13.11.2025; підготовка заяви про застосування строків позовної давності; підготовка клопотання про залучення доказів; підготовка додаткових пояснень; підготовка до участі (участь) в судовому засіданні 01.12.2025, 05.12.2025, 09.12.2025 та 10.12.2025.

Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність відповідачем факту отримання правової допомоги.

Як вбачається із матеріалів справи, адвокат Коломійчук А.С. приймав участь у судових засіданнях 25.04.2025, 09.05.2025, 06.06.2025, 02.07.2025, 04.08.2025, 18.08.2025, 13.11.2025, 01.12.2025, 05.12.2025, 09.12.2025 та 10.12.2025, складав та подав до справи відзив на позовну заяву від 22.04.2025 за вх. № 12808/25, заперечення на відповідь на відзив від 16.06.2025 за вх.№ 18849/25, заяву від 13.11.2025 за вх.№ 36176/25 про застосування строків давності, додаткові пояснення від 01.12.2025 за вх.№ 38217/25.

Існуючі спірні взаємовідносини сторін у справі №916/4120/24 є корпоративними цивільно-правовими (господарськими) правовідносини, а саме правовідносинами щодо відчуження частки у статутному капіталі товариства, провадження у яких рішенням ГСОО від 10.12.2025 було закрито частково та в решті позову відмовлено повністю. За характером предмета спору, обсягом правового регулювання та складом фактичних обставин такі корпоративні правовідносини характеризуються середнім рівнем складності.

Отже, підготовку, складання та подання адвокатом Коломійчуком А.С. відзиву на позовну заяву від 22.04.2025 за вх. № 12808/25, заперечення на відповідь на відзив від 16.06.2025 за вх.№ 18849/25, заяви від 13.11.2025 за вх.№ 36176/25 про застосування строків давності, додаткових пояснень від 01.12.2025 за вх.№ 38217/25, з мотивованими обґрунтуваннями, що були враховані судом при винесені судового рішення, суд оцінює у розмірі 7 000,00 грн.

Поряд із цим, адвокат Коломійчук А.С. приймав участь у судових засіданнях: 25.04.2025, 09.05.2025, 06.06.2025, 02.07.2025, 04.08.2025, 18.08.2025, 13.11.2025, 01.12.2025, 05.12.2025, 09.12.2025 та 10.12.2025, участь у яких оцінюється судом у розмірі 11 000,00грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги відповідача про стягнення з позивача витрат на правову допомогу з урахуванням категорії справи, рівня її складності, тривалості розгляду справи підлягають задоволенню частково загалом у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн, які можуть вважатись розумними і співмірними по даній справі.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити частково заяву ОСОБА_1 від 19.12.2025 за вх.№ 2-2002/25 про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати у справі №916/4120/24.

2. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн витрат на правничу допомогу.

3. Відмовити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у решті частини заявлених вимог у заяві від 19.12.2025 за вх.№ 2-2002/25.

4. У відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 24.12.2025 та згідно п.13 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення.

5. Повне додаткове рішення складено 24.12.2025.

Суддя І.А. Малярчук