номер провадження справи 4/159/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2025 Справа № 908/3044/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Зінченко Наталі Григорівни, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін справу

за позовом Першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області, (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 118А) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державною здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний буд. 206)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП», (43023, м. Луцьк, вул. Яремчука Назарія, буд. 1)

про стягнення 332445,97 грн.

30.09.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № 57-101-6331вих-25 (вх. № 3341/08-07/25 від 01.10.2025) Першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державною здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Запорізької міської ради, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП», м. Луцьк про стягнення 332445,97 грн. заборгованості з орендної плати за договором оренди землі № 42 від 02.03.2010.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2025 справу № 908/3044/25 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Справа № 908/3044/25 розглядається саме Господарським судом Запорізької області в силу норм ч. 5 ст. 29 та ч. 3 ст. 30 ГПК України, оскільки земельна ділянка, яка є предметом договору оренди землі № 42 від 02.03.2010, знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, Дослідна станція, буд. 2в.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3044/25, справі присвоєно номер провадження справи 4/159/25, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заявлені прокурором позовні вимоги викладені позовній заяві і обґрунтовані посиланням на приписи ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру, ст., ст. 11, 16, 525, 526, 626-629, 632, 638, 651, 652, 654, 759, 762 ЦК України, ст., ст. 2, 12, 181, 189, 206 Земельного кодексу України, ст., ст. 1, 13, 15, 21, 22, 24 Закону України «Про оренду землі», ст., ст. 5, 13, 15, 18, 23 Закону України «Про оцінку земель», п. 2 ч. 1 ст. 270, ст. 271, пп. 287.1 ст. 287, ст. 289 Податкового кодексу України. Мотивуючи позовні вимоги прокурор зазначає, що 24.02.2010 між Запорізькою міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» (орендар) укладено договір оренди землі (зареєстрований у Запорізькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 02.03.2010 за № 42) щодо земельної ділянки площею 0,5661 га, кадастровий номер :03:019:0187 за адресою: м. Запоріжжя, Дослідна станція, буд. 2в. Відповідно до п. 8 договір укладено на строк до 19.11.2056. Пунктом 9 договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі: 144 323 грн. 80 коп., що складає чотирикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2010 року. Власником зазначеної земельної ділянки є територіальна громада міста Запоріжжя, що підтверджується інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 23.01.2010 між позивачем та відповідачем укладена додаткова угода № 61 про внесення змін до договору оренди землі (зареєстрована у ЗРФ ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 18.05.2010 № 61), відповідно до якої, пункт 9 договору оренди землі виклали в наступній редакції: « 9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 64 945 грн. 71 коп., що складає чотирикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2010 із врахуванням часткового звільнення орендаря від спати орендної плати на 2010, згідно рішення Запорізької міської ради № 6 від 19.11.2008 та Запорізької обласної ради від 27.11.2008 № 7». Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.06.2024 у справі № 908/1182/14 за позовом Запорізької міської ради до ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» внесено зміни до п. 5 договору та визначено, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить: 3 985 060 грн. 95 коп. в цінах 2013 року. Крім того, вищезазначеним рішенням внесено зміни до п. 9 договору та визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 239 103 грн. 66 коп., що складає шестикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2013 року. Додатковою угодою № 00037 від 14.05.2021 до договору сторони внесли зміни до пунктів 5 та 9 договору, виклавши їх в наступній редакції: « 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 8 545 222 грн. 89 коп., в цінах 2019 року», « 9. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі: 512 713 грн. 37 коп., що складає 6 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2021 року». Згідно п. 12 договору оренди землі розмір орендної плати переглядається зокрема у разі: зміни розмірів земельного податку; підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; прийняття орендодавцем рішення про збільшення або зменшення орендної плати у відповідності до чинного законодавства; затвердження нової нормативної грошової оцінки землі; в інших випадках, передбачених законом. В п. 30 договору оренди землі зазначено, що орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату. Прокурор вважає, що у орендаря за результатом підписання договору оренди землі та додаткової угоди виник обов`язок щомісячно, рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету сплачувати орендну плату у передбаченому розмірі. 30.06.2015 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», яким вирішено впровадити оподаткування земель міста на підставі нової нормативної грошової оцінки з 01.01.2016. Рішення за № 7 оприлюднене 14.07.2015 в газеті «Запорізька Січ» та набрало чинності з 01 січня 2016 року. 28.11.2018 Запорізька міська рада прийняла рішення № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» та 04.12.2024 прийняла рішення № 103 «Про внесення змін до рішення від 28.11.20218 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» (повні тексти цих рішень знаходяться у відкритому доступі на офіційному сайту Запорізької міської ради в мережі Інтернет), якими встановлено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки). Відповідно до додатків до вказаних рішень річний розмір орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :03:019:0187, наданої для розташування автозаправної станції, становить 6 відсотків від її нормативної грошової оцінки. Рішення Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7, від 28.11.2018 № 26 та від 04.12.2024 № 103 не змінювались, не скасовувались і є чинними. Таким чином, з 2016 року по теперішній час нормативна грошова оцінка земель міста, в тому числі спірної земельної ділянки, була сталою та змінювалась лише на щорічні коефіцієнти індексації. В даному випадку має місце зміна нормативної грошової оцінки землі, що призвело до зміни розміру орендної плати за договором. Проте, відповідач не сплачував орендну плату за договором оренди землі у відповідності до нової НГО з 2017 року. Як зазначає прокурор, орендар за період з 01.05.2017 по 28.02.2022 та за період з 01.01.2023 по 31.03.2025 не виконав в повному обсязі свої зобов`язання за договором оренди землі та лише частково здійснив оплату орендної плати за земельну ділянку. Наявність заборгованості з орендної плати, а саме факт часткової оплати за вищевказаний період, підтверджена Департаментом фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради та ГУ ДПС у Запорізькій області. Виходячи із змісту норм чинного земельного права на відповідача покладено обов`язок щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів за користування земельної ділянкою за договором. Відповідно до розрахунку прокурора за період з 01.05.2017 по 28.02.2018 та за період з 01.01.2023 по 31.03.2025 за відповідачем рахується заборгованість з орендної плати за договором оренди землі від 02.03.2010 за № 42 в розмірі 332 445,97 грн. з урахуванням здійсненних відповідачем за цей період оплат. На підставі зазначеного, прокурор просить суд позовні вимоги задовольнити повністю, а також покласти на відповідача судові витрати зі сплати судового збору.

Позивач про відмову від позову прокурора не заявив, проти позову прокурора не заперечив.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.10.2025 про відкриття провадження у справі № 908/3044/25 відповідачу запропоновано у строк до 23.10.2025, проте не пізніше 15 днів з дня отримання даної ухвали, подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання, а також у строк до 18.11.2025, проте не пізніші 10 днів з дня отримання від позивача відповіді на відзив на позовну заяву, подати суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. Цією ж ухвалою суду прокурору та позивачу запропоновано у строк до 05.11.2025, проте не пізніше 10 днів з дня отримання від відповідача відзиву на позовну заяву, подати суду відповідь на відзив на позовну заяву.

21.10.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС до Господарського суду Запорізької області від відповідача на підставі ст., ст. 165, 251 ГПК України надійшов Відзив на позовну заяву (вх. № 27339/08-08/25 від 21.10.2025), в якому відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування своєї позиції по суті спору відповідач не заперечує, що між ним та Запорізькою міською радою укладений укладено договір оренди землі від 02.03.2010 за № 42, відповідно до якого ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» надано в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,5661 га, кадастровий номер :03:019:0187 за адресою: м. Запоріжжя, Дослідна станція, буд. 2в, для розташування автозаправної станції строком до 19.11.2056. При цьому відповідач наполягає на тому, що зміни до договору оренди землі від 02.03.2010 за № 42 вносилися сторонами додатковими угодами від 23.04.2010 та від 14.05.2021, а також Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.06.2024 у справі № 908/1182/14. Таким чином, як стверджує відповідач, за умовами договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: - з 2014 року 3 985 060,95 грн. (згідно рішення Господарського суду Запорізької області від 02.06.2014 у справі № 908/1182/14); - з 2021 року 8 545 222,89 грн. (згідно додаткової угоди від 14.05.2021 до договору). Згідно п. 10 договору обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії. Пунктом 30 договору до обов`язків Орендаря відноситься: самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством. Отже, відповідач зазначає, що нарахування розміру орендної плати по договору здійснюється відповідачем виходячи із розміру нормативної грошової оцінки земель встановлених умовами Договору з урахуванням коефіцієнтів індексації за відповідний рік. За розрахунком відповідача, розмір орендної плати за спірні періоди (2017 - 2025) по договору становить: 7 560 481,62 * 6 % = 453 628,90 грн. (2017 р.); 7 560 481,62 * 6 % = 453 628,90 грн. (2018 р.); 7 560 481,62 * 6 % = 453 628,90 грн. (2019 р.); 7 560 481,62 * 6 % = 453 628,90 грн. (2020 р.); 8 545 222,89 * 6 % = 512 713,37 грн. (2021 р.); 9 399 745,18 * 6 % = 563 984,71 грн. (2022 р.); 10 809 706,96 * 6 % = 648 582,42 грн. (2023 р.); 11 361 002,01* 6 % = 681 660,12 грн. (2024 р.); 12 724 322,25 * 6 % = 763 459,33 грн. (2025 р.) Розмір орендної плати за спірні періоди (2017 - 2025) по договору нарахований відповідачем згідно податкових декларацій з плати за землю: - 2017 рік 453 628,90 грн. (з 01.05.2017 по 31.12.2017 302 419,26 грн.); - 2018 рік 453 628,90 грн.; - 2019 рік 453 628,90 грн.; - 2020 453 628,90 грн.; - 2021 рік 512 713,37 грн.; - 2022 рік 409 395,80 грн., з них 93 997,45 грн. за земельну ділянку :03:019:0187 за січень та лютий 2022; - 2023 рік 2 824 829,19 грн., з них 648 580,77 грн. за земельну ділянку :03:019:0187; - 2024 рік 3 167 931,62 з них 604 343,45 грн. за земельну ділянку :03:019:0187; - 2025 рік 887 020,62 з них 169 216,01 грн. за земельну ділянку :03:019:0187. Всього нараховано по договору згідно податкових декларацій з плати за землю за період з 01.05.2017 по 31.03.2025 9 465 196,56 грн. Фактична сплата орендної плати по договору, за період використання спірної земельної ділянки: - з 01.05.2017 по 31.12.2017 302 419,26 грн.; - 2018 рік 453 628,90 грн.; - 2019 рік 453 628,90 грн.; - 2020 рік 415 826,49 грн.; - 2021 рік 637 456,79 грн.; - 2022 рік 2 456 576,90 грн.; - 2023 рік 2 824 829,27 грн.; - 2024 рік 1 242 223,91 грн.; - 01.01.2025 по 31.03.2025 791 347,08 грн. Таким чином, всього було сплачено за період з 01.05.2017 по 31.03.2025 9 577 937,50 грн. Отже, у відповідача відсутня заборгованість по сплаті орендної плати, більше того наявна переплата в розмірі 112 740,94 грн. (9 577 937,50 грн. - 9 465 196,56 грн.). Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що позивач при розрахунку орендної плати застосовує нормативно грошову оцінку земельної ділянки, яка була встановлена сторонами в додатковій угоді від 14.05.2021 (8 545 222,89 грн.) на нарахування за період з 2017 по 2020 роки, що є безпідставним. Свою позицію відповідач мотивує тим, що оскільки істотні умови договору (щодо розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки) були зміненні додатковою угодою № 00037 від 14.05.2021, то відповідне договірне зобов`язання змінюється з 14.05.2021, тобто, з моменту укладення цієї додаткової угоди (частина третя статті 653 ЦК України). Також відповідач вважає, що у спірних правовідносинах підлягають застосуванню приписи Закону України від 11 квітня 2023 року № 3050-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно», згідно підпункту 69.14 якого за період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Місто Запоріжжя станом на 2022 рік було в переліку територій, які затверджені наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309. Відтак, ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП», керуючись зазначеним Законом № 3050-ІХ здійснено розрахунок (уточнення) податкового зобов`язання зі сплати орендної плати за 2022 рік, а саме з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року (підтверджується податковою декларацією за 2022 рік). Крім того, відповідач просить суд врахувати, що прокурор звернувся до суду 30.09.2025. Водночас, позовні вимоги включають орендну плату за період з 01.05.2017 по 31.03.2025. Відтак, позовні вимоги про стягнення орендної плати за період з 01.05.2017 по 30.09.2022 заявлені за межами строку позовної давності. Поважних причин пропущення строку позовної давності для звернення до суду із вимогами про стягнення нарахованої заборгованості за вказаний період ні прокурором, ні позивачем не наведено. Таким чином, враховуючи те, що строк позовної давності по заявленим вимогам щодо стягнення заборгованості з орендної плати за період з 01.05.2017 по 30.09.2022 сплинув, відповідно вимоги про стягнення грошових коштів за вказаний період не підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного, відповідач просить суд в позові відмовити.

Позивач на підставі ст., ст. 166, 251 ГПК України надав Відповідь на відзив (вх. № 21649/08-08/25 від 27.10.2025), в якій зазначив, що доводи відповідача, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди, а розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі є безпідставними. Так, нормативна грошова оцінка земель встановлюється шляхом затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою. Зазначене імперативне регулювання унеможливлює встановлення нормативної грошової оцінки земельних ділянок договором, зокрема договором між органом місцевого самоврядування і орендарем. Водночас обов`язковість врахування нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності під час визначення розміру орендної плати встановлена законом (абзац 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель»). Отже, у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності змінюється також розмір орендної плати. Зазначене відповідає положенням ч. 2 ст. 632 ЦК України, відповідно до якої зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Тобто, з моменту початку застосування відповідно до п. 271.2 ст. 271 ПК України нового розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, якщо він визначений у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки (вказана правова позиція викладена в п. 103 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22). Укладання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності, які пов`язані тільки зі зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не приведе до захисту прав чи інтересів позивача, оскільки укладання додаткової угоди не матиме наслідком стягнення з відповідача орендної плати відповідно до зміненого розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Отже, укладання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди земельної з кадастровим номером :03:019:0187 не відповідає критеріям належного та ефективного способу захисту прав. У відзиві на позовну заяву відповідач наводить свій контррозрахунок, який на думку позивача, є необґрунтованим виходячи з того, що відповідач ґрунтує свій контррозрахунок керуючись нормативною грошовою оцінкою 2014 року, яка застосована в рішенні Господарського суду Запорізької області від 02.06.2014 по справі № 908/1182/14, з урахуванням тільки коефіцієнтів індексації за кожен наступний рік. Але не бере до уваги Рішення Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7; від 28.11.2018 № 26 та вимоги п. 286.2. ст. 286 ПК України, а також правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22. При цьому, позивач звертає увагу суду на те, що при проведенні розрахунку заборгованості відповідача враховані усі суми, які сплачені відповідачем за кожен рік. Також, у відзиві на позовну заяву відповідач наголошує на тому, що нарахування орендної плати по договору на підставі НГО земельної ділянки встановленої додатковою угодою від 14.05.2021 за період з 2017 по 2020 роки є безпідставним та протиправним. Вказані доводи, на думку позивача, є необґрунтованими виходячи з наступного. Рішення Запорізької міської ради від 30.06.2015 №7 та від 28.11.2018 №26 не змінювались та не скасовувались і є чинними. В даному випадку має місце зміна нормативної грошової оцінки землі, що призвело до зміни розміру орендної плати за договором оренди землі. На підставі вище викладеного розрахунок позовних вимог є правильним, так як НГО для розрахунку взято за 2019 рік та проіндексовано на відповідні коефіцієнти за період з 2019 р. до 2017 р. та з 2019 р. по 2025 р., які встановлені листом Державна служби з питань геодезії, картографії та кадастру № 6-28-0.22-18/71-25 від 13.01.2025 за кожен рік. Крім того, у п. 1 додаткової угоди № 00037 від 14.05.2021 про внесення змін до п. 5 договору зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 8 545 222,89 грн. Тобто НГО не змінювалось з 2019 по 2021 роки. У відзиві на позовну заяву відповідач наголошує на тому, що він звільнений від сплати орендної плати за період з 01.03.2022 по 31.12.2022. Разом із тим, позивач зауважує, що у розрахунку несплаченої суми орендної плати по договору застосовано період для стягнення з 01.01.2022 по 28.02.2022. За період з 01.03.2022 по 31.12.2022 не заявлено вимоги. Доводи відповідача про те, що пропущено строк позовної давності є помилковими та ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права. Так, п., п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього кодексу продовжуються на строк дії такого карантину. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст., ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього кодексу продовжуються на строк його дії. Таким чином, строки визначені ст. 257 ЦК України, були продовжені на час карантину та на період військового стану. Верховний Суд у своїй постанові від 02.07.2025 № 903/602/24 визначив, що строки позовної давності, які не спливли станом на 02 квітня 2020 року, підлягали продовженню та зупиненню у зв`язку з карантином і воєнним станом. Ця правова позиція означає, що вимоги, позовна давність за якими не спливла до початку карантину, залишаються в межах строку позовної давності на весь час дії зазначених обставин. Подання позову 30.09.2025 не порушує вимог закону щодо строків звернення до суду. З урахуванням наведених доводів позивач просить суд позов задовольнити.

Прокурор на підставі ст., ст. 166, 251 ГПК України надав Відповідь на відзив (вх. № 22085/08-08/25 від 03.11.2025), в якій навів правові обґрунтування, що збігаються з доводами позивача, наведеними у відповіді на відзив, підтримав заявлені позовні вимоги з раніше наведених у позові фактичних обставин справи та нормативних посилань, просить суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач процесуальним правом подання заперечень на відповідь на відзив не скористався, відповідний процесуальний документ суду не надав.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 05.11.2025 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням. Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило. Тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Відповідно до ч., ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, приймаючи до уваги військову агресію Російської Федерації проти України, ведення на території України режиму воєнного стану, складну безпекову ситуацією в місті Запоріжжі, постійні ракетні обстріли обласного центру і, відповідно, наявність обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці працівників апарата суду та відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України, а також з урахуванням введених на території України планових відключень електроенергії, що унеможливлює безперебійне функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремих підсистем (модулів), а також автоматизованої системи документообігу суду, суд першої інстанції позбавлений можливості вирішити розглянути справу у строки, передбачені національним законом, рішення прийнято без його проголошення 25.12.2025.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

24.02.2010 між Запорізькою міською радою (Орендодавець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» (Орендар, відповідач у справі) укладено Договір оренди землі (далі за текстом Договір оренди), який 02.03.2010 зареєстрований у Запорізькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за № 42.

Пунктом 1 Договору оренди обумовлено, що відповідно до рішення Запорізької міської ради № 61/172 від 23.12.2009 Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування автозаправної станції, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, Дослідна станція, буд. 2в.

За умовами п., п. 2-4 Договору оренди в оренду передається земельна ділянка площею 0,5661 га. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна будівлі і забудови Орендаря. Земельна ділянка передається в оренду разом із будівлями і забудовами Орендаря.

Згідно кадастрового плану земельної ділянки, який є невід`ємним додатком до Договору оренди, кадастровий номер земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, Дослідна станція, буд. 2в, :03:019:0187.

Власником земельної ділянки загальною площею 0,5661 га, кадастровий номер :03:019:0187 за адресою: м. Запоріжжя, Дослідна станція, буд. 2в є територіальна громада міста Запоріжжя, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 445272380 від 26.09.2025.

Пунктом 8 Договору оренди передбачено, що він укладається строком до 19.11.2056.

Згідно з п. 5 Договору оренди нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 3 608 094,96 грн. (в цінах 2010 року).

Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі 144 323,80 грн., що складає чотирьохкратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2010 року. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації. (п., п. 9, 10 Договору оренди)

Відповідно до п. 11 Договору оренди орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно пункту 12 Договору розмір орендної плати переглядається зокрема у разі: зміни розмірів земельного податку; підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; прийняття Орендодавцем рішення про збільшення або зменшення орендної плати у відповідності до чинного законодавства; затвердження нової нормативної грошової оцінки землі; в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 27 Договору оренди встановлено право Орендодавця вимагати від Орендаря своєчасного та повного внесення орендної плати; здійснювати контроль за виконання умов Договору з боку Орендаря, в тому числі за правильністю індексування та повнотою перерахування орендної плати.

В свою чергу, п. 30 Договору оренди закріплено обов`язок Орендаря своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату.

Відповідно до Акту прийому-передачі земельної ділянки Запорізька міська рада як Орендодавець повністю виконала покладені на неї зобов`язання, передбачені Договором оренди, та передала Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» земельну ділянку загальною площею 0,5661 га, кадастровий номер :03:019:0187 за адресою: м. Запоріжжя, Дослідна станція, буд. 2в, а Орендар прийняв вказану земельну ділянку в оренду.

23.04.2010 між позивачем та відповідачем укладена Додаткова угода до Договору оренди землі від 02.03.2010 № 42, відповідно до якої пункт 9 Договору оренди землі виклали в наступній редакції:

« 9. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі: 64 945 грн. 71 коп., що складає чотирикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2010 року згідно рішення Запорізької міської ради № 6 від 19.11.2008 та Запорізької обласної ради від 27.11.2008 № 7.».

Зазначена Додаткова угода 18.05.2010 зареєстрована у Запорізькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за № 61.

До Додаткової угоди № 61 від 18.05.2010 доданий розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку, який є невід`ємною частиною Додаткової угоди.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.06.2024 у справі № 908/1182/14 за позовом Запорізької міської ради до ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» внесено зміни до п. 5 Договору оренди землі від 02.03.2010 № 42 та визначено, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить: 3 985 060 грн. 95 коп. в цінах 2013 року.

Крім того, вищезазначеним рішенням внесено зміни до п. 9 Договору оренди землі від 02.03.2010 № 42 та визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 239 103 грн. 66 коп., що складає шестикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2013 року.

14.05.2021 між позивачем та відповідачем укладена Додаткова угода № 00037 про внесення змін до Договору оренди землі від 24.02.2010 (зареєстровано у Запорізькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» від 02.03.2010 № 42), відповідно до якого пункти 5 та 9 Договору оренди землі виклали в наступній редакції:

« 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 8 545 222 грн. 89 коп., в цінах 2019 року.»,

« 9. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі: 512 713 грн. 37 коп., що складає 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2021 рік».

Відповідно до п. 6 Додаткової угоди дана угода набуває чинності після підписання сторонами та є невід`ємною частиною Договору оренди землі від 24.02.2010 (зареєстровано у Запорізькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» від 02.03.2010 № 42).

До Додаткової угоди № 00037 від 14.05.2021 доданий розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку, який є невід`ємною частиною Додаткової угоди.

За таких умов, у Орендаря за наслідками підписання Договору оренди та Додаткового договору і Додаткової угоди виник обов`язок щомісячно рівним частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, на розрахунковий рахунок місцевого бюджету сплачувати орендну плату.

Згідно ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до п. 30 Договору оренди Орендар зобов`язаний самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством.

За даними з офіційного сайту Державної податкової служби України (https://tax.gov.ua/nove-pro-podatki--novini-/print-553960.html) Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру на виконання статті 289 Податкового кодексу України листом від 11.01.2022 № 6-28-0.222-275/2-22 повідомила про значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 1996-2021 роки.

Відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 12.01.2024 № 6-28-0.222-323/2-23 на виконання статті 289 Податкового кодексу України Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру повідомила про значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 1996-2023 роки. Так, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2017 рік складав 1,0, за 2018 рік - 1,0, за 2019 рік - 1,0, за 2020 рік - 1,0, за 2021 рік - 1.1, за 2022 рік - 1.15 та за 2023 рік 1,051.

Листом за вих. № 098.1-03/5-25 від 10.01.2025 Державна служба статистики України повідомила, що індекс споживчих цін по Україні (без урахування тимчасово окупованих РФ територій та частин територій, на яких ведуться (велися) бойові дії) у 2024 році (грудень до грудня попереднього року) становив 112,0 %.

30.06.2015 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», згідно з яким вирішено, зокрема, впровадити оподаткування земель міста на підставі нової нормативної грошової оцінки з 01.01.2016.

Рішення № 7 оприлюднене 14.07.2015 в газеті «Запорізька Січ» та набрало чинності з 01 січня 2016 року.

Згідно з п. 8 рішення № 7 від 30.06.2015 нормативна грошова оцінка земель м. Запоріжжя підлягає щорічній індексації відповідно до вимог діючого законодавства.

Пунктом 11 вказаного рішення відповідному управлінню Запорізької міської ради доручено здійснити з 01.01.2016 нарахування земельного податку і орендної плати за землю на підставі відповідних витягів з нормативної грошової оцінки земель.

Також, 30.06.2015 Запорізька міська рада прийняла рішення № 6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)». Відповідно до додатку 3 цього рішення, встановлено розмір орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки).

Спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:019:0187 відноситься до категорії земель: земельні ділянки, надані для розташування автозаправних станцій, газових автозаправних станцій, розмір орендної плати якої складає 6 % від нормативної грошової оцінки.

28.11.2018 Запорізька міська рада прийняла рішення № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» та рішення № 103 від 04.12.2024 «Про внесення змін до рішення № 26 від 28.11.2018» (повний текст вказаних рішень знаходиться у відкритому доступі на офіційному сайту Запорізької міської ради), якими встановлено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки).

Відповідно до вказаного рішення № 26 в редакції рішення № 103 річний розмір орендної плати за земельні ділянки, яки належать до категорії «Земельні ділянки: земельні ділянки, надані для розташування автозаправних станцій, газових автозаправних станцій» розмір орендної плати якої складає 6 % від нормативної грошової оцінки.

Як вбачається з умов Договору оренди землі від 02.03.2010 № 42 (в редакції Додаткової угоди № 00037 від 14.05.2021) розмір річної орендної плати за земельну ділянку загальною площею 0,5661 га за адресою: м. Запоріжжя, Дослідна станція, буд. 2в, кадастровий номер земельної ділянки :03:019:0187 становить 512 713,37 грн., що складає 6 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2021 року.

Нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки в цінах 2019 року склала 8 545 222,89 грн., про що свідчить наданий прокурором до матеріалів справи Витяг № 2319/207-19 від 08.08.2019 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформований на замовлення Запорізької міської ради Міськрайонним управлінням у Запорізькому районі та м. Запоріжжі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Запорізькою міською радою на підставі Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 2319/207-19 від 08.08.2019 здійснено розрахунки розміру орендної плати за 2017-2025 роки, складені за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2006 № 1724.

Листом № 7621/01/01-07/10020, 10174, 10337 від 15.09.2025 Департамент управління активами Запорізької міської ради надав розрахунок несплаченої суми орендної плати за користування ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» земельною ділянкою по вул. Дослідна станція, 2в, з кадастровим номером :03:019:0187 за період з 01.05.2017 по 31.03.2025.

Відповідно до вказаного розрахунку несплаченої суми по Договору оренди землі від 02.03.2010 № 42 (дата державної реєстрації права оренди 06.04.2016) з боку Орендаря за період з 01.05.2017 по 31.03.2025 річний розмір орендної плати складає:

- за 2017 рік (період використання: 8 місяців) 341 808,88 грн. (розмір орендної плати за місяць 42 726,11 грн.);

- за 2018 рік (період використання: 12 місяців) 512 713,37 грн. (розмір орендної плати за місяць 42 726,11 грн.);

- за 2019 рік (період використання: 12 місяців) 512 713,37 грн. (розмір орендної плати за місяць 42 726,11 грн.);

- за 2020 рік (період використання: 11 місяців) 469 987,26 грн. (розмір орендної плати за місяць 42 726,11 грн.);

- за 2021 рік (період використання: 12 місяців) 512 713,37 грн. (розмір орендної плати за місяць 42 726,11 грн.),;

- за 2022 рік (період використання: 2 місяці) 93 997,46 грн. (розмір орендної плати за місяць 46 998,73 грн.);

- за 2023 рік (період використання: 12 місяців) 648 582,42 грн. (розмір орендної плати за місяць 54 048,54 грн.);

- за 2024 рік (період використання: 12 місяців) 681 660,12 грн. (розмір орендної плати за місяць 56 805,01 грн.);

- за 2025 рік (період використання: 3 місяці) 190 864,86 грн. (розмір орендної плати за місяць 63 621,61 грн.).

Разом із тим, відповідно до листів Головного управління ДПС у Запорізькій області № 13825/5/08-01-04-01-05 від 18.12.2024 та № 4471/5/08-01-04-04-06 від 05.05.2025 ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» () задекларовано та згідно інтегрованої картки платника податків сплачено орендної плати за використання земельної ділянки із кадастровим номером :03:019:0187:

- відповідно до уточнюючої декларації № від 21.02.2017 за 2017 рік (за період з 01.01.2017 по 31.12.2017) - 453 628,90 грн.;

- відповідно до звітної декларації № від 07.02.2018 за 2018 рік (за період з 01.01.2018 по 31.12.2018) 453 628,90 грн.;

- відповідно до звітної декларації № від 29.01.2019 за 2019 рік (за період з 01.01.2019 по 31.12.2019) 453 628,90 грн.;

- відповідно до уточнюючої декларації № від 07.04.2020 за 2020 рік (за період з 01.01.2020 по 31.12.2020, з урахуванням наданої пільги) 415 826,49 грн.;

- відповідно до уточнюючої декларації № від 27.05.2021 за 2021 рік (за період з 01.01.2021 по 31.12.2021) 490 953,79 грн.;

- відповідно до уточнюючої декларації № від 20.05.2024 за 2022 рік (за період з 01.01.2022 по 28.02.2022) 93 997, 45 грн.;

- відповідно до звітної декларації № від 06.02.2023 за 2023 рік (за період з 01.01.2023 по 31.12.2023) 648 580, 77 грн.;

- відповідно до уточнюючої декларації № від 15.07.2024 за 2024 рік (за період з 01.01.2024 по 31.12.2024) 604 343, 45 грн.

- відповідно до звітної декларації № від 13.02.2025 за 2025 рік (за період з 01.01.2025 по 31.12.2025) 676 864, 26 грн.

Розрахунком несплаченої суми по Договору оренди землі від 02.03.2010 № 42 з боку Орендаря ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» () по земельній ділянці площею 5661 кв.м., розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дослідна станція, 2в, за період з 01.05.2017 по 31.03.2025, встановлено, що задекларовані податкові зобов`язання з плати за землю в органах ДПС відповідно до п. 286.2 Податкового кодексу України складає:

- за 2017 рік 302 419,28 грн. (453 628,90 грн./12 = 37 802,41 грн. (1 місяць), 37 802,41 грн. * 8 = 302 419,28 грн. (8 місяців);

- за 2018 рік 453 628,90 грн.;

- за 2019 рік 453 628, 90 грн.;

- за 2020 рік 415 826, 49 грн.;

- за 2021 рік 490 953,79 грн.;

- за 2022 рік 93 997, 45 грн.;

- за 2023 рік 648 580, 77 грн.;

- за 2024 рік 604 343,45 грн.;

- за 2025 рік 169 216,08 грн. (676 864,26 грн./12 = 56 405,36 грн. (1 місяць), 56 405,36 грн. * 3 = 169 216,08 грн. (3 місяці).

Таким чином, розрахунок несплаченої ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» суми орендної плати за період з 01.05.2017 по 31.03.2025 складає: 332 445, 97 грн., в тому числі:

- за 2017 рік (з 01.05.2017 по 31.12.2017) 39 389,60 грн.;

- за 2018 рік (з 01.01.2018 по 31.12.2018) 59 084,47 грн.;

- за 2019 рік (з 01.01.2019 по 31.12.2019) 59 084,47 грн.;

- за 2020 рік (з 01.01.2020 по 31.12.2020) 54 160,77 грн.;

- за 2021 рік (з 01.01.2021 по 31.12.2021) 21 759,58 грн.;

- за 2022 рік (з 01.01.2022 по 28.02.2022) 0,01 грн.;

- за 2023 рік (з 01.01.2023 по 31.12.2023) 1,65 грн.;

- за 2024 рік (з 01.01.2024 по 31.12.2024) 77 316,67 грн.;

- за 2025 рік (з 01.01.2025 по 31.03.2025) 21 648,75 грн.

Таким чином, з ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» на користь місцевого бюджету Запорізької міської ради підлягає стягненню недоотримана орендна плата за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:019:0187 у розмірі 332 445, 97 грн., яка заявлена прокурором до стягнення в межах даної справи.

Розглянувши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши представлені прокурором і позивачем письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Щодо правомірності звернення прокурора з даним позовом до суду.

Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно ч., ч. 4, 5 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до статті 14 Конституції України, статті 1 Земельного кодексу України, статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах прокурором у позовній заяві вказано Запорізьку міську раду, якою на теперішній час не здійснено достатніх заходів спрямованих на захист інтересів держави щодо стягнення у судовому порядку заборгованості з орендної плати за договором оренди землі від 02.08.20210.

Спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:019:0187 площею 0,5661 га, яка розташована по вул. Дослідна станція, буд. 2в у м. Запоріжжі відноситься до земель комунальної власності.

Запорізька міська рада відповідно до вимог пунктів 3, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» та ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України є органом, який від імені територіальної громади здійснює права власника щодо спірної земельної ділянки.

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Запорізька міська рада є органом, через який територіальною громадою міста Запоріжжя безпосередньо здійснюється місцеве самоврядування.

Шевченківською окружною прокуратурою міста Запоріжжя до Запорізької міської ради скеровано запити від 04.12.2024 № 57-101-7469ВИХ-24 та від 25.08.2025 № 57-101-5353ВИХ-25 про надання інформації про вжиті заходи претензійно-позовного характеру щодо стягнення з ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» несплаченої орендної плати за фактичне використання спірною земельною ділянкою.

Листом від 13.02.2025 № 27770/03.3-20/03 Запорізька міська рада надала окружній прокуратурі розрахунки розміру орендної плати за земельну ділянку (кадастровий номер :03:019:0187) за 2017-2025 роки, складені за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2006 № 1724.

У подальшому, Департамент управління активами Запорізької міської ради листом від 15.09.2025 № 7621/01/01-07/100020, 10174, 10337 повідомив про те, що Департаментом управління активами Запорізької міської ради а також Департаментом правового забезпечення Запорізької міської ради не вживалися заходи претензійно-позовного характеру щодо стягнення з ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» несплаченої орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером :03:019:0187.

Таким чином, Запорізька міська рада, як власник земельної ділянки та Орендодавець земельної ділянки, не вжила достатніх заходів щодо приведення розміру орендної плати у відповідність до вимог законодавства та не звернулась до суду з відповідним позовом.

Вказані обставини свідчать про нездійснення Запорізькою міською радою захисту порушених інтересів держави та територіальної громади міста Запоріжжя.

Невжиття органом державної влади, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, заходів щодо захисту та поновлення права комунальної власності щодо спірної земельної ділянки, свідчить про наявність підстав для вжиття прокуратурою представницьких повноважень в інтересах держави шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Як свідчать матеріали справи, на виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Шевченківською окружною прокуратурою міста Запоріжжя повідомлено Запорізьку міську раду про намір звернутись до Господарського суду Запорізької області із вказаним позовом в інтересах держави.

Ураховуючи викладене, відповідно до статті 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявні підстави для пред`явлення позову Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі Запорізької міської ради.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини сторін врегульовані Договором оренди землі від 02.03.2010 № 42.

Відповідно до частини дев`ятої статті 93 Земельного кодексу України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Згідно зі статтею 2 Закону України від 06.10.1998 № 161-XIV «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі - Закон № 161-XIV) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За змістом пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 13 Закону № 161-ХІV встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Частинами першою - третьою статті 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

З наведених норм права вбачається, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з частин 1, 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

У підпункті 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Підпункт 288.2 статті 288 Податкового кодексу України визначає, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування земельна ділянка, надана в оренду.

У відповідності до підпункту 288.1, 288.4 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з підпунктом 14.1.125 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Статтею 1 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Отже договір оренди землі є цивільно-правовим договором оренди (найму), що регулюється ЦК України, іншими нормативними актами. Особливості правового регулювання відносин з оренди землі обумовлюються, зокрема, формою власності на земельні ділянки, що орендуються. Норми, що регулюють розмір, форму та порядок внесення орендної плати за землі державної та комунальної власності, характеризуються більшим ступенем імперативності регулювання порівняно із землями приватної власності. Для визначення розміру орендної плати за землі державної та комунальної власності базою для обрахунку є нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

В силу дії частини першої статті 15 Закону України «Про оцінку земель» підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

За змістом статті 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».

Пунктом 271.2 статті 271 Податкового кодексу України встановлено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Положеннями пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Із аналізу вищенаведених приписів законодавства слідує, що нормативна грошова оцінка земель встановлюється шляхом затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою. Зазначене імперативне регулювання унеможливлює встановлення нормативної грошової оцінки земельних ділянок договором, зокрема договором між органом місцевого самоврядування і орендарем.

Абзацом другим частиною першою статті 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що обов`язковість врахування нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності під час визначення розміру орендної плати встановлена законом.

У разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності змінюється також розмір орендної плати. Зазначене відповідає положенням частини другої статті 632 ЦК України, відповідно до якої зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 635/4233/19 викладена правова позиція, згідно з якою зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки може встановлюватися договором, та дійшла висновку про необхідність внесення змін до договору оренди у зв`язку зі зміною розміру нормативної грошової оцінки.

У постанові від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22 (пункт 122 постанови) Велика Палата Верховного Суду конкретизувала свій висновок щодо застосування у сукупності статтей 5, 13 Закону України «Про оцінку земель», статті 21 Закону України «Про оренду землі», пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України, викладений у постанові від 09.11.2021 в справі № 635/4233/19, про те, що зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Зокрема, Великою Палатою Верховного Суду у вказаній постанові наведений правовий висновок про те, що з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної або комунальної власності автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, визначеної у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки. У таких правовідносинах відсутній обов`язок сторін вносити зміни до договору оренди шляхом укладення додаткової угоди, оскільки обов`язок сплачувати орендну плату відповідно до зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки виникає в орендаря з моменту початку застосування такої нормативної грошової оцінки. За подібних обставин належному способу захисту орендодавця відповідає позовна вимога про стягнення орендної плати, не сплаченої орендарем.

Водночас несплачена орендна плата підлягає стягненню за весь період прострочення з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України рішення ради щодо зміни розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності.

Із системного аналізу приписів Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про оцінку земель», Податкового кодексу України слідує висновок, що зміна нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності призводить до зміни розміру орендної плати.

Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що орендується, затверджує орган місцевого самоврядування відповідним рішенням. В органу місцевого самоврядування відсутній обов`язок узгоджувати таке рішення з орендарем земельної ділянки.

Натомість в орендаря земельної ділянки державної або комунальної власності з моменту введення в дію нормативної грошової оцінки земельної ділянки виникає обов`язок сплачувати орендну плату відповідно до зміненої нормативної грошової оцінки.

Суд враховує, що з огляду на наведене Велика Палата Верховного Суду конкретизувала свій висновок щодо застосування у сукупності статей 5, 13 Закону України «Про оцінку земель», статті 21 Закону України «Про оренду землі», пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України, викладений у постанові від 09.11.2021 у справі № 635/4233/19, про те, що зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

При цьому Велика Палата Верховного Суду вказала, що з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної або комунальної власності автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, визначеної у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки. У таких правовідносинах відсутній обов`язок сторін вносити зміни до договору оренди шляхом укладення додаткової угоди, оскільки обов`язок сплачувати орендну плату відповідно до зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки виникає в орендаря з моменту початку застосування такої нормативної грошової оцінки.

З матеріалів справи вбачається, що 30.06.2015 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», яким вирішено впровадити оподаткування земель міста на підставі нової нормативної грошової оцінки з 01.01.2016.

Рішення Запорізької міської ради «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя» за № 7 оприлюднене 14.07.2015 в газеті «Запорізька Січ» та набрало чинності з 01 січня 2016 року.

Також повний текст вказаного рішення міської ради знаходиться у відкритому доступі в мережі Інтернет на офіційному сайті Запорізької міської ради за посиланням: https://zp.gov.ua/documents/105468-pro-zatverdzennianormativnoyi-grosovoyi-ocinki-zemel-mista-zaporizzia).

Рішення Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 не змінювалось та не скасовувалось і є чинним.

28.11.2018 Запорізька міська рада прийняла рішення № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» (повний текст рішення знаходиться у відкритому доступі на офіційному сайту Запорізької міської ради за посиланням: https://zp.gov.ua/uk/documents/item/33564). Зазначеним рішення Запорізькою міською радою було встановлено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки).

В подальшому, 04.12.2024 Запорізька міська рада прийняла рішення № 103 «Про внесення змін до рішення від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» (повний текст цього рішення також знаходиться у відкритому доступі на офіційному сайту Запорізької міської ради в мережі Інтернет), якими встановлено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки).

Таким чином, рішенням Запорізької міської ради № 7 від 30.06.2015 затверджена нормативна грошова оцінка, яка діє на сьогоднішній день і використовується органами Держгеокадастру для видачі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку.

Тобто, технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя не затверджується щорічно. Щорічно можна отримати витяг з урахуванням коефіцієнту індексації НГО.

Нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки загальною площею 0,5661 га, кадастровий номер :03:019:0187, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, Дослідна станція, буд. 2в, в цінах 2019 року склала 8 545 222,89 грн. (Витяг № 2319/207-19 від 08.08.2019).

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (стаття 206 Земельного кодексу України).

Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України у вказаній редакції).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності».

Орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (частина 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі», підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України), з іншого боку, є однією з форм плати за землю як обов`язкового платежу в складі податку на майно нарівні із земельним податком (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). Такий висновок наведено, також і, в постановах Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 910/14176/20, 09.06.2020 у справі № 911/2685/18.

Подвійна правова природа орендної плати зумовлює ту обставину, що при визначенні її розміру, окрім норм цивільного, земельного законодавства та Закону України «Про оренду землі», необхідно враховувати і вимоги Податкового кодексу України (аналогічний висновок викладений і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 635/4233/19).

Водночас згідно з пунктами 288.1 - 288.4 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Оскільки у спірних правовідносинах відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Податкове зобов`язання щодо плати за землю визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (287.3 ПК України).

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).

Тобто, норми встановлюють мінімальні та максимальні межі розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності у відсотках від нормативної грошової оцінки.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретного розміру орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначено в договорі оренди. Податковий кодекс України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому саме у договорі оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

За змістом частини другої статті 21 Закону України «Про оренду землі» Податковим кодексом України регулюються виключно строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, тоді як всі інші питання, зокрема, розмір, умови нарахування та внесення орендної плати за землю, порядок та підстави зміни такого розміру, встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, про що також зазначено в пункті 288.4 статті 288 цього Кодексу.

З моменту укладення між землекористувачем та органом місцевого самоврядування договору оренди землі припиняються адміністративні відносини між цими суб`єктами та у подальшому виникають договірні відносини, які характеризуються рівністю їх учасників та свободою договору (схожі правові висновки наведені і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 1917/1188/2012 (№ 826/1291/17)).

У спірних правовідносинах, заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що у нього відсутня заборгованість по сплаті орендної плати, більше того наявна переплата в розмірі 112 740,94 грн., оскільки за спірний період фактична сплата орендної плати по Договору склала 9577 937,50 грн., а, в той же час, згідно податкових декларацій з плати за землю за спірний період ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» нараховано 9 465 196,56 грн. плати за землю (9 577 937,50 грн. - 9 465 196,56 грн.). При цьому, відповідач зауважує, що позивач при розрахунку орендної плати застосовує нормативно грошову оцінку земельної ділянки, яка була встановлена сторонами в Додатковій угоді від 14.05.2021 (8 545 222,89 грн.) на нарахування за період з 2017 по 2020 роки, що є безпідставним.

Позивач щодо розрахунку недоотриманої суми орендної плати зазначив, що він здійснений із застосуванням відповідних коефіцієнтів індексації та проведений відповідно до норм чинного законодавства, є обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Вирішуючи спір у цій справі, приймаючи до уваги все вище наведене, судом враховано правову позицію наведену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22 про те, що з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної або комунальної власності автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, визначеної у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки.

Отже, у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності змінюється також розмір орендної плати. Зазначене відповідає положенням частини 2 статті 632 ЦК України, відповідно до якої зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

За таких обставин, судом з`ясовано, що у спірних правовідносинах має місце зміна нормативної грошової оцінки землі, що призвело до зміни розміру орендної плати за Договором оренди.

Проте, матеріалами справи доведено та відповідачем не спростовано належними і допустимими доказами, в розумінні ст., ст. 76, 77 ГПК України, що ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» не сплачувало орендну плату за Договором оренди землі у відповідності до нової НГО з 2019 року.

Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за попередній рік застосовується для розрахунку податкового зобов`язання на наступний рік.

Згідно приписів п. 289.2 ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року.

Відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 12.01.2024 № 6-28-0.222-323/2-23 на виконання статті 289 Податкового кодексу України Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру повідомила про значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 1996-2023 роки. Так, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2017 рік складав 1,0, за 2018 рік - 1,0, за 2019 рік - 1,0, за 2020 рік - 1,0, за 2021 рік - 1.1, за 2022 рік - 1.15 та за 2023 рік 1,051.

Листом за вих. № 098.1-03/5-25 від 10.01.2025 Державна служба статистики України повідомила, що індекс споживчих цін по Україні (без урахування тимчасово окупованих РФ територій та частин територій, на яких ведуться (велися) бойові дії) у 2024 році (грудень до грудня попереднього року) становив 112,0 %.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Згідно абзацу 3 пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України встановлено, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Поряд з цим, можливість кумулятивного (тобто накопичувального) застосування коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель пов`язано із датою проведення нормативної грошової оцінки земель, а отже, стосується вже проведеної нормативної грошової оцінки земель, для обрахунку конкретного розміру земельного податку чи орендної плати з метою врахування показників інфляції, які мали місце після проведення нормативної грошової оцінки земель.

Такий порядок індексації нормативно-грошової оцінки земельної ділянки відповідає вимогам законодавства, оскільки пункт 289.2 статті 289 ПК України прямо передбачає, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, а не від дати її затвердження. Податковий кодекс України є єдиним нормативно-правовим актом, який встановлює порядок накопичувального застосування коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель.

З матеріалів справи судом встановлений факт нездійснення відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе відповідно до Договору оренди обов`язків щодо своєчасного та повного внесення орендної плати за період з 01.05.2017 по 31.03.2025.

За розрахунком прокурора і позивача за період з 01.05.2017 по 31.03.2025 у відповідача виникла заборгованість за Договором оренди землі № 42 від 02.03.2010 в сумі 332 445,97 грн.

Стосовно наданих відповідачем до матеріалів справи копій платіжних інструкції за 2017 2015 роки про внесення плати за землю, якими відповідач обґрунтовує відсутність заборгованості з орендної плати за Договором оренди землі № 42 від 02.03.2010, то суд зазначає, що надані Товариством платіжні доручення за період 2017 - 2025 років про сплату орендних платежів не містять розмежування окремих місячних сум та земельних ділянок, за які вносилися кошти, а відображають лише загальну сплачену орендарем суму за рік Запорізькій територіальній громаді.

Отже, надані копії платіжних інструкцій не дозволяють всебічно та повно встановити обставини сплати відповідачем грошових коштів саме за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:019:0187 протягом 2017-2025 років.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.02.2025 у справі № 925/457/23.

Оренда плата є одним із основних джерел наповнення міського бюджету, а отже існуюча заборгованість відповідача з орендної плати за землю порушує інтереси територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в частині позбавлення можливості ефективного використання права комунальної власності та недоотримання місцевим бюджетом відповідного доходу, які можуть бути використані для задоволення її нагальних потреб.

В пунктах 82, 83, 84 постанови Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 910/14176/20 зазначено, що виходячи із системного аналізу норм земельного та податкового законодавства України, орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (частина перша статті 21 Закону України «Про оренду землі», п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України), з другого боку, є однією з форм плати за землю як обов`язкового платежу в складі податку на майно нарівні із земельним податком (п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України). Разом з тим підставою для нарахування орендної плати за землю є саме договір оренди земельної ділянки (ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України). За змістом ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» Податковим кодексом України регулюються виключно строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, тоді як всі інші питання, зокрема, розмір, умови нарахування та внесення орендної плати за землю, порядок та підстави зміни такого розміру, встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, про що також зазначено в п. 288.4 ст. 288 цього Кодексу (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 925/258/17).

Відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платник орендної плати - орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

При цьому розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України).

Згідно ч. 5 ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка.

Крім того, за змістом ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Аналіз наведених положень Податкового кодексу України, Закону України «Про оцінку земель» та Закону України «Про оренду землі» дає підстави для висновку, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретного розміру орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначено в договорі оренди. Податковий кодекс України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому саме у договорі оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати.

Подібний правовий висновок наведено у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 у справі № 916/3233/16, від 07.10.2019 у справі № 922/3321/18, від 16.03.2020 у справі № 922/1658/19.

З моменту укладення між землекористувачем та органом місцевого самоврядування договору оренди землі припиняються адміністративні відносини між цими суб`єктами та у подальшому виникають договірні відносини, які характеризуються рівністю їх учасників та свободою договору (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 р. у справі № 1917/1188/2012 (№ 826/1291/17) (провадження № 11-1317апп18)).

За таких обставин, пріоритетність застосування судом норм податкового законодавства у порівнянні з положеннями земельного законодавства та Закону України «Про оренду землі», якими регулюються спірні орендні правовідносини між сторонами у даній справі, є безпідставними, що відповідає правовій позиції Верховного Суду у постановах від 09.06.2020 у справі № 911/2685/18, від 13.10.2021 у справі № 910/14176/20.

Адже справи у спорах, що виникають із земельних відносин, про невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договорами оренди землі, в тому числі ті, де предметом дослідження є наявність заборгованості з орендної плати або предметом є стягнення заборгованості з орендної плати, розглядаються саме господарськими судами в рамках договірних відносин, а не адміністративними судами в рамках контролюючих відносин, з урахуванням положень земельного законодавства, Цивільного кодексу України, Податкового кодексу України.

Суд вправі самостійно, за наданими сторонами доказами, досліджуючи умови договору оренди землі у сукупності з наданими доказами, встановлювати наявність або відсутність заборгованості з орендної плати за договором оренди землі та розмір такої заборгованості. Це жодним чином не є підміною функцій органу доходів і зборів, адже предметом розгляду у даній справі є стягнення заборгованості саме з орендної плати за договором оренди землі, тобто у зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань Орендарем земельної ділянки перед Орендодавцем.

Крім того, Верховний Суд в ухвалі від 18.03.2021 у справі № 904/5955/19, закриваючи касаційне провадження вказав, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 27.11.2018у справі № 912/1385/17, до правовідносин, які склалися саме між Орендодавцем та Орендарем у межах виконання договору оренди земельної ділянки, підлягають застосуванню норми ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відповідно до ч. 1 якої відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем належними і допустимими доказами, в розумінні ст., ст. 76, 77 ГПК України, відсутність порушень умов Договору оренди землі № 42 від 02.03.2010 та чинного законодавства не доведено, доказів сплати орендної плати у встановленому розмірі суду не надано, контррозрахунок суми орендної плати за спірний період, наданий відповідачем, спростований встановленими судом фактичними обставинами справи.

Щодо доводів відповідача, що позивачем заявлено вимогу щодо стягнення грошових коштів за 2017 - 2022 роки поза строком позовної давності, то суд зауважує на наступне.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частинами 3 та 4 статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Необхідно зазначити, що карантин КМУ установив на підставі постанови № 211 від 11.03.2020 з 12.03.2020, а постановою № 651 від 27.06.2023 КМУ відмінив карантин з 24 години 00 хвилин 30.06.2023.

Пунктом 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України зазначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Отже, до завершення карантину Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

Законом України № 4434-IX від 14.05.2025 пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключений. З набранням чинності цим Законом України № 4434-IX від 14.05.2025 (з 04.09.2025) відновлено обчислення строків позовної давності.

Таким чином, строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України, в силу приписів п. 12 Прикінцевих положень ЦК України продовжено на строк дії карантину (з 12.03.2020 по 01.07.2023), а в силу приписів п. 19 Прикінцевих положень ЦК України перебіг позовної давності зупинявся на строк дії воєнного стану (з 24.02.2022 по 04.09.2025).

Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду 12.06.2024 у справі № 906/871/21 (пункт 81), від 28.03.2024 у справі 903/877/20 (903/932/23) (пункт 94).

Як вбачається з матеріалів справи прокурор звернувся до господарського суду із позовом у цій справі 30.09.2025, а, отже, строки, визначені статтею 257 ЦК України, не закінчились.

Відтак, суд дійшов висновку, що матеріалами справи (з урахуванням норм чинного законодавства та правових висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові 05.06.2024 у справі № 914/2848/22 щодо їх застосування) підтверджується обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача 332 445,97 грн. заборгованість з орендної плати за Договором оренди землі за період з 01.05.2017 по 28.02.2022 і за період з 01.01.2023 по 31.03.2025 з урахуванням здійснених відповідачем оплат за ці періоди.

Судом враховано, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували факт наявності заборгованості у зв`язку з несплатою орендної плати за земельну ділянку з урахуванням індексів інфляції у розмірі 332 445,97 грн. за період з 01.05.2017 по 28.02.2022 і за період з 01.01.2023 по 31.03.2025.

Відповідно до частин першої, другої статті 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Отже, розглядаючи справу суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та правову підставу вимог, а також зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Отже завданням суду є вирішення спору, який виник між учасниками справи у найбільш ефективний спосіб з метою запобігання ситуаціям, які б спричинили повторне звернення до суду з іншим позовом або захисту порушеного права в інший спосіб. Тобто вирішення справи в суді має на меті, зокрема, вирішення спору між сторонами у такий спосіб, щоб учасники правовідносин не мали необхідності докладати зайвих зусиль для врегулювання спору повторно, або врегулювання спору у іншій спосіб, або врегулювання іншого спору, який виник у зв`язку із судовим рішенням тощо.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Згідно ч., ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Прокурор надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Доводи відповідача, надані в обґрунтування заперечень на позов, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними, законними та такими, що підлягають задоволенню судом.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст., ст. 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державною здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Запорізької міської ради, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП», м. Луцьк про стягнення 332445,97 грн. заборгованості з орендної плати за договором оренди землі № 42 від 02.03.2010 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП», (43023, м. Луцьк, вул. Яремчука Назарія, буд. 1, ідентифікаційний код юридичної особи 34524327) на користь Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код юридичної особи 04053915) заборгованості з орендної плати за договором оренди землі № 42 від 02.03.2010 за період з 01.05.2017 по 28.02.2022 і за період з 01.01.2023 по 31.03.2025 в розмірі 332 445 (триста тридцять дві тисяч чотириста сорок п`ять) грн. 97 коп. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП», (43023, м. Луцьк, вул. Яремчука Назарія, буд. 1, ідентифікаційний код юридичної особи 34524327) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя, (69035, м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 118А, ідентифікаційний код юридичної особи 02909973, на розрахунковий рахунок UA0000271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, , код класифікації видатків бюджету - 2800) кошти, витрачені у 2025 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави в розмірі 3 989 (три тисячі дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 35 коп. Видати наказ.

Повне судове рішення складено « 25» грудня 2025 р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.