ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025м. ДніпроСправа № 904/5498/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Анділахай В.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лібера Ленд" (Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, сільрада Любимівська)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаура" (Дніпропетровська обл., Самарівський р-н, с. Водяне)

про стягнення заборгованості

Представники:

від позивача: Сущенко Н.В.;

від відповідача: Яцишин О.Й.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лібера Ленд" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаура" про стягнення заборгованості в загальному розмірі 3070352,00грн, з якої: 2302118,40грн основного боргу, 580245,45грн інфляційних втрат, 187988,15грн трьох відсотків річних. Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №0170/22 від 01.07.2022 в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 28.10.2025.

20.10.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позову та просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу в розмірі 2026037,75грн та штрафних санкцій.

В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що 20.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лібера Ленд" (позивач/новий боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроінд" (первісний боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лаура" (кредитор/відповідач) було укладено договір №1 про переведення боргу на суму 2026037,75грн. Строк оплати за основним договором передбачений пунктом 4.1 становить 15 календарних днів з моменту отримання товару. Відповідач вказує, що товар було поставлено партіями у період з 15.12.2022 по 28.12.2022, а строк оплати є таким, що настав. Зазначена заборгованість станом на 01.10.2025 непогашена. Разом з тим, зазначає, що нараховані штрафні санкції з перевищенням 6-ти місячного строку з моменту виникнення зобов`язання, не підлягають задоволенню.

28.10.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

В своїх поясненнях на заперечення відповідача зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Лібера Ленд" не заперечує проти заліку зустрічних однорідних вимог, в порядку статті 601 Цивільного кодексу України. Разом з тим вказує, що платежі встановлені статтею 625 Цивільного кодексу України є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання ним грошового зобов`язання, яка має компенсаційний, а не штрафний характер.

Також, 28.10.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю присутності у судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2025 відкладено підготовче засідання на 18.11.2025.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 09.12.2025.

08.12.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю присутності представника відповідача у судовому засіданні.

У судове засідання 09.12.2025 відповідач не забезпечив явку свого представника, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2025 відкладено розгляд справи по суті на 18.12.2025.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що ним були створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

У судовому засіданні 18.12.2025 проголошене скорочене рішення суду.

Під час розгляду справи судом досліджені докази, наявні в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд,-

УСТАНОВИВ:

01.07.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лаура" (далі покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лібера Ленд" (далі - продавець, позивач) укладено договір поставки №0107/22 (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору по даному договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця добрива органічного походження (далі-товар), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар, в кількості та по ціні вказаних у видаткових накладних.

Право власності на товар переходить до покупця в момент підписання сторонами видаткової накладної (пункт 2.3 договору).

Приписами пункту 3.1 договору встановлено, покупець здійснює оплату отриманого товару не пізніше 10 днів з моменту фактичного відвантаження товару.

Пункт 3.3 договору визначає, що вартість товару визначається в рахунку на оплату, який постачальник направляє покупцю.

Пунктом 4.1 договору сторони визначили, що у випадку невиконання або неналежного виконання сторонами зобов`язань за цим договором, вони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та цього договору. Кожна із сторін несе обмежену відповідальність за недотримання положень цього договору.

Договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.12.2022. Якщо за 30 днів до закінчення строку по договору жодна із сторін не повідомить іншу сторону про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік на тих же умовах (без обмеження кількості таких пролонгацій) (пункт 5.1 договору)

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що договір визнавався недійсним в судовому порядку.

Так, жодна із сторін письмово не виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договір поставки №0107/22 від 01.07.2022 був чинним на час виникнення спірних правовідносин.

На виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 2302118,40грн, що підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, які підписаними сторонами та скріплені їх печатками та податковими накладними, які містяться у матеріалах справи (а.с. 15-172 том 1).

Позивач зазначає, що відповідач не розрахувався за поставлений товар, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 2302118,40грн, що і стало причиною звернення до суду.

Предметом розгляду у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за поставлений товар, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за несвоєчасну оплату.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору поставки, строк його дії, умови поставки, загальна ціна, строк оплати, докази оплати, наявність/відсутність заборгованості, наявність/відсутність підстав для стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин першої та другої статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності заперечень відповідача стосовно обсягів, строку, вартості та якості поставленого товару.

Протягом розгляду справи судом жодних заперечень з приводу прийняття товару за зазначеними видатковими накладними відповідачем також не заявлено.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем дотримано положення договору в частині виконання його зобов`язань.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку постачальника за договором поставити товар відповідає обов`язок покупця оплатити вартість цього товару.

У відповідності до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Враховуючи визначений контрагентами у пункті 3.1 порядок розрахунків за поставлений товар, приймаючи до уваги його прийняття відповідачем за видатковими та товаро-транспортними накладними, суд зазначає, що строк оплати є таким, що настав.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 2302118,40грн відповідачем згідно з положеннями статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

20.10.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що 20.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лібера Ленд" (позивач/новий боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроінд" (первісний боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лаура" (кредитор/відповідач) було укладено договір №1 про переведення боргу на суму 2026037,75грн. Строк оплати за основним договором передбачений пунктом 4.1 становить 15 календарних днів з моменту отримання товару. Відповідач вказує, що товар було поставлено партіями у період з 15.12.2022 по 28.12.2022, а строк оплати є таким, що настав. Зазначена заборгованість станом на 01.10.2025 непогашена. Відповідач зазначає, що 02.10.2025 направив заяву про залік зустрічних однорідних вимог №02/10 на адресу позивача, за змістом якої повідомив позивача про зарахування зустрічних вимог за договором №0107/22 від 01.07.2022 (частково) на суму 2026037,75грн.

28.10.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не заперечує проти заліку зустрічних однорідних вимог у сумі 2026037,75грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі. Одночасно слід зазначити, що предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04).

У пункті 5.26 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №916/3245/17 та в пункті 5.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №916/542/18 сформульовано правовий висновок про те, що під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення суми основного боргу в розмірі 2026037,75грн у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Окрім вимоги про стягнення основного боргу позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних у сумі 187988,15грн за загальний період з 11.10.2022 по 24.09.2025 та інфляційні втрати у розмірі 580245,45грн за загальний період з 11.10.2022 по 24.09.2025, які розраховані на підставі статті 625 Цивільного кодексу України.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані законодавством.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку трьох відсотків річних та встановлено, що він виконаний не правильно, а саме позивачем при розрахунку неправильно визначено дату виникнення у відповідача грошового зобов`язання перед позивачем.

Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку, до стягнення з відповідача підлягають три відсотки річних за загальний період з 11.10.2022 по 24.09.2025 у розмірі 187762,91грн.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат судом порушень не встановлено.

Згідно з частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, законними й обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача 276080,65грн основного боргу, 187762,91грн трьох відсотків річних, 580245,45грн інфляційних втрат.

Судом були досліджені всі докази в матеріалах справи та надана їм правова оцінка.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову всі судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин судовий збір покладається на відповідача у сумі 15661,33грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77 79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лібера Ленд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаура" про стягнення заборгованості в загальному розмірі 3070352,00грн, з якої: 2302118,40грн основного боргу, 580245,45грн інфляційних втрат, 187988,15грн трьох відсотків річних задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмету спору в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаура" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лібера Ленд" 2026037,75грн - основного боргу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаура" (51149, Дніпропетровська обл., Самарівський р-н, с. Водяне, вул. Хмельницького Богдана, буд. 1, ідентифікаційний код 30695910) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лібера Ленд" (52042, Дніпропетровської обл., Дніпровський р-н, сільрада Любимівська, комплекс будівель та споруд, ідентифікаційний код 41781361) 276080,65грн - основного боргу, 580245,45грн - інфляційних втрат, 187762,91грн - трьох відсотків річних та 15661,33грн - витрат по сплаті судового збору.

Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаура" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лібера Ленд" 225,24грн - трьох відсотків річних.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 29.12.2025.

Суддя В.О. Татарчук