ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" грудня 2025 р.м. ХарківСправа №922/1692/25

Господарський суд Харківської області у складі судді Добрелі Н.С.

за участю секретаря судового засідання Хруслової А.К.

розглянувши заяву ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ УКРРЕСУРС» про визнання наказу господарського суду таким, що не підлягає виконанню (вх. №30026/25 від 22.12.2025) у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства «ХАРКІВСЬКИЙ ТРАКТОРНИЙ ЗАВОД»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ УКРРЕСУРС»
про стягнення коштів

за участю представників:

стягувача не з`явився;

боржника (заявника) не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

22.12.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від боржника ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ УКРРЕСУРС" звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою про визнання наказу господарського суду таким, що не підлягає виконанню (вх. №30026/25), в якій просить суд визнати наказ, виданий Господарським судом Харківської області від 11.08.2025 на виконання рішення Господарського суду Харківської області від 14.07.2025 у справі №922/1692/25 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.12.2025 у справі №922/1692/25 прийнято до розгляду подану ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ УКРРЕСУРС" вищевказану заяву та призначено судове засідання на 29.12.2025 о 13:00 год.

Правом на участь представника в судовому засіданні стягувач та боржник не скористався, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного листа до електронного кабінету ПрАТ «ХТЗ» та ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ УКРРЕСУРС".

Згідно з приписами частини третьої статті 328 ГПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та заяву боржника про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає наступне.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.07.2025 у справі №922/1692/25 стягнуто з ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ УКРРЕСУРС" на користь ПрАТ "ХТЗ" 180.000,00 грн заборгованості, 69.570,00 - інфляційні втрати, 28.728,00 грн - пеня, 17.065,38 грн - 3% річних, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3.544,36 грн.

11.08.2025 на примусове виконання вищевказаного рішення Господарським судом Харківської області був виданий відповідний наказ, який був надісланий на адресу стягувача.

Постановою старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Смолкою Г.А. від 25.08.2025 було відкрито виконавче провадження №78933949 з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 11.08.2025 у справі №922/1692/25.

Як зазначає боржник, між ПрАТ "ХТЗ" та ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ УКРРЕСУРС" була укладена мирова угода від 08.12.2025 щодо порядку та строків погашення заборгованості на стадії примусового виконання, яке здійснюється на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 14.07.2025 у справі №922/1692/25. Згідно з її умовами на підставі взаємних поступок сторони погодили, що ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ УКРРЕСУРС" зобов`язується добровільно без примусового стягнення сплатити на рахунок ПрАТ "ХТЗ" грошові кошти в розмірі 183.544,36 грн у строк не пізніше трьох робочих днів з моменту погодження тексту та підписання цієї угоди сторонами. За умови виконання боржником вказаного обов`язку заборгованість у розмірі 295.363,38 грн виконанню у примусовому порядку не підлягає, а сторони звертаються до державного виконавця із заявою про передачу даної мирової угоди для затвердження до Господарського суду Харківської області.

В подальшому на підставі укладеного між ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ УКРРЕСУРС" та ТОВ «ТД ЧАРІВНИЙ МЕЛЬНИК» Договору доручення від 08.12.2025 №2/25, останнім було перераховано ПрАТ «ХТЗ» грошові кошти в розмірі 183.544,36 грн, про що свідчить платіжна інструкція від 09.12.2025 №437.

В поданій заяви боржник зазначає, що оскільки ним було виконано зобов`язання за укладеною з ПрАТ «ХТЗ» мировою угодою, то наказ Господарського суду Харківської області від 11.08.2025 у справі №922/1692/25 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Відповідно до частини першої статті 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із частиною другою статті 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, виконання наказу на примусове виконання постанови може здійснюватися у будь-який передбачений чинним законодавством спосіб, або у спосіб, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Враховуючи імперативні приписи статті 129-1 Конституції України, статей 18, 326 ГПК України щодо обов`язковості виконання судового рішення, що набрало законної сили, положення статті 328 ГПК України визначають можливість визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, лише за наявності для цього безумовних і безспірних підстав, тобто є процедурною нормою, що врегульовує правовідносини між боржником і стягувачем на стадії виконання рішення.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема: видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого документа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого документа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі №755/15479/15-ц).

Отже, чинне процесуальне законодавство передбачає механізм нівелювання процедури примусового виконання судового наказу у разі відсутності відповідного обов`язку боржника шляхом визнання цього наказу таким, що не підлягає виконанню. При цьому суд виходить із того, що правовий механізм визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, не обмежено переліком таких обставин, а пов`язується із наявністю самого обов`язку.

Подібні за змістом висновки викладено також у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №914/3131/15, від 14.06.20218 у справі №914/4134/15, від 06.07.2018 у справі №918/882/15.

Відтак, при вирішенні судом питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю/частково, підлягають дослідженню обставини наявності визначених процесуальним законодавством підстав визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.10.2018 у справі №910/9026/13, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Розгляд заяв у порядку статті 328 ГПК України є інститутом процесуального права, який не передбачає розгляду спору по суті, дослідження розміру заборгованості, надання правової оцінки розміру зобов`язання, дотримання порядку його припинення.

Тобто, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, проте, не здійснюється перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків.

Такий факт має або визнаватися сторонами або підтверджуватись безпірними та однозначними засобами доказування, котрі не допускають багатозначного розуміння.

У даному випадку боржник посилається на наявність матеріально-правових підстав визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю, а саме: виконання обов`язку щодо оплати стягувачу грошових коштів у розмірі 183.544,36 грн за укладеною між сторонами мировою угодою від 08.12.2025.

Разом із тим суд зазначає, що мирова угода між ПрАТ "ХТЗ" та ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ УКРРЕСУРС" була укладена в процесі виконання рішення Господарського суду Харківської області від 14.07.2025 у даній справі 08.12.2025, тобто після відкриття виконавчого провадження №78933949.

Згідно з частиною першою статті 330 ГПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Натомість матеріали справи не містять доказів подання укладеної між ПрАТ "ХТЗ" та ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ УКРРЕСУРС" мирової угоди від 08.12.2025 державному виконавцю для її подальшої передачі до Господарського суду Харківської області на затвердження. За таких обставин, мирова угода від 08.12.2025 не затвердженна господарським судом, у зв`язку з чим не є виконавчим документом.

Судом встановлено, що наказ Господарського суду Харківської області від 11.08.2025 у справі №922/1692/25 не видано помилково та його зміст відповідає резолютивній частині рішення. А отже, станом на дату розгляду даної заяви боржником не доведено наявності матеріальних та/або процесуальних підстав для визнання виконавчого документа такими, що не підлягає виконанню

Окрім цього суд зазначає, що положеннями пункту 2 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (частина друга статті 39 Закону України "Про виконавче провадження").

Тобто, у випадку затвердження господарським судом укладеної між ПрАТ "ХТЗ" та ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ УКРРЕСУРС" мирової угоди від 08.12.2025, у державному виконавця будуть наявні підстави для винесення постанови про закриття виконавчого провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, укладення сторонами мирової угоди в процесі виконання рішення суду та її подальше затвердження судом є підставою саме для закриття виконавчого провадження, а не підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Наведені норми свідчать про те, що підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню відрізняються від підстав закінчення виконавчого провадження у зв`язку з затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення, про що виноситься постанова державного виконавця на підставі пункту 2 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", а не ухвала суду згідно з положеннями статті 328 ГПК України.

Враховуючи те, що обставини, котрі б могли бути підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, господарським судом не встановлені, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви боржника ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ УКРРЕСУРС" заявою про визнання наказу господарського суду таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись статтями 232-235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ УКРРЕСУРС» відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повну ухвалу підписано 29.12.2025.

Суддя Добреля Н.С.