ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2025 р. Cправа № 902/1289/25

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни,

за участю секретаря судового засідання Багулової Є.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції, 22415, Вінницька обл., Хмільницький р-н, село Радівка, вулиця Центральна, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 03732413

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іноверс Груп", 21036, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Праведників світу (Максимовича), будинок 10, ідентифікаційний код юридичної особи 42934080

про стягнення 1 000 125,30 гривень

за участю представників:

від позивача адвокат Кундеус С.І., згідно ордеру

від відповідача не з`явився

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Вінницької області 17.09.2025 надійшла позовна заява № б/н від 17.09.2025 (вх. № 1373/25 від 17.09.2025) Приватного підприємства "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іноверс Груп" про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем укладеного між сторонами договору поставки № 3/1 - 01.25 від 01.01.2025 у розмірі 1 000 125,30 гривень основного боргу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2025 справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Ухвалою від 22.09.2025 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 902/1289/25, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 21 жовтня 2025 року о 10:30 год.

У судовому засіданні 21.10.2025 судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/1289/25 на 09:30 год. 04.11.2025, яку занесено до протоколу судового засідання.

За наслідками судового засідання 04.11.2025 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі № 902/1289/25 та призначення справи № 902/1289/25 до судового розгляду по суті у судовому засіданні 02.12.2025 року о 12:00 год.

У судовому засіданні 02.12.2025 року судом постановлено ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду справи справі № 902/1289/25 по суті до 10:00 год. 19.12.2025, яку занесено до протоколу судового засідання.

18.12.2025 до суду від представника позивача надійшло клопотання №б/н від 18.12.2025 (вх. № 01-36/13620/25 від 18.12.2025) про зменшення розміру позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 950 125,30 гривень заборгованості.

На визначену судом дату у судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений ухвалою від 02.12.2025, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного листа.

Частиною 1 статті 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що відповідно до вимог статті 242 ГПК України учасників справи було належним чином повідомлено про судове засідання у справі та на засадах відкритості і гласності судового процесу учасникам справи створено всі необхідні умови для захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів та неявка представника відповідача у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні представник позивача клопотав про залишення клопотання №б/н від 18.12.2025 (вх. № 01-36/13620/25 від 18.12.2025) про зменшення розміру позовних вимог без розгляду.

За наслідком розгляду усного клопотання представника позивача від 18.12.2025 про залишення клопотання про зменшення розміру позовних вимог без розгляду, суд постановив ухвалу про задоволення вказаного клопотання представника позивача та про залишення клопотання №б/н від 18.12.2025 (вх. № 01-36/13620/25 від 18.12.2025) про зменшення розміру позовних без розгляду, яку занесено до протоколу судового засідання.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

За наслідком розгляду справи у судовому засіданні 19.12.2025 року суд оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення та повідомив час проголошення вступної та резолютивної частин рішення в межах цього судового засідання.

На оголошення вступної та резолютивної частин рішення сторони не з`явилися, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина рішення долучена до матеріалів справи без її проголошення.

Суть спору:

Приватне підприємство "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іноверс Груп" про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем укладеного між сторонами договору поставки № 3/1 - 01.25 від 01.01.2025 у розмірі 1 000 125,30 гривень основного боргу.

На обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 01 січня 2025 року між Приватним підприємством "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Іноверс Груп" як покупцем було укладено договір поставки № 3/1 - 01.25 щодо товару власного виробництва - молочної сировини.

Позивач зазначив, що відповідно до протоколу погодження цін від 01 березня 2025 та протоколу погодження цін від 01 травня 2025 року, було встановлено відповідну ціну з якою погодився відповідач по справі, про що свідчить його підпис на зазначених документах.

Позивач стверджує, що умови цього договору виконувались сторонами у повному обсязі, однак починаючи з 26.04.2025 по 08.05.2025 відповідач порушив умови договору щодо своєчасної та належної оплати за товар у розмірі 1 000 125,30 гривень.

За твердженням позивача ним було надіслано відповідачу претензію щодо сплати наявної заборгованості; відповіді на претензію відповідач не надав; відповідно до платіжної інструкції №1063 на рахунок позивача від відповідача було отримано 50 000 гривень, де в графі призначення платежу зазначено «Оплата за молоко зг. дог. №3/1-01.25 від 01.01.2025 року у т.ч. ПДВ 20% - 8333,33 грн.».

Зазначена дія, на переконання позивача, підтверджує обставину щодо визнання відповідачем наявності у нього заборгованості у повному розмірі, однак окрім зазначеного переказу, інших дій щодо сплати боргу з боку відповідача вчинено не було.

Несплата відповідачем заборгованості за поставлений позивачем та неоплачений відповідачем товар стала підставою для звернення позивача із позовом до суду про стягнення вказаної заборгованості у примусовому порядку.

Відповідач своїм процесуальним правом надання відзиву на позов не скористався.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

01 січня 2025 року між Приватним підприємством "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції (далі постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Іноверс Груп" (далі покупець, відповідач) було укладено договір поставки №3/1 - 01.25 (далі - договір) (т. 1 а.с. 5-15).

За змістом пункту 1.1. договору сторонами визначено такі терміни та визначені поняття:

- молочна сировина - молоко від корів, яке піддавалося попередній фізичній обробці (фільтрації, охолодженню);

- товар - молочна сировина власного виробництва, що продається за умовами договору;

- кількість товару - фізична вага товару, яка зазначається в натуральних кілограмах;

- залікова вага товару - зазначається в кілограмах відповідного ґатунку розрахована виходячи з базового вмісту жиру 3,4 %;

- партія товару - кількість товару з однаковими властивостями, яка вироблена постачальником протягом певного періоду часу за однакових умов виробництва на одній і тій самій потужності та передана від постачальника до покупця по одній спеціалізованій товарній накладній на перевезення молочної сировини;

- протокол погодження цін - додаток до діючого договору, в якому визначається ціна відповідного ґатунку та інші додаткові умови.

Згідно з пунктом 1.2. договору на умовах, визначених цим договором постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця товар власного виробництва молочну сировину (далі по тексту - молочна сировина, товар), а покупець - прийняти та оплатити її.

Пунктом 1.7. договору визначено, що датою поставки молочної сировини є дата його передачі в пункті завантаження, що підтверджується підписанням представниками сторін спеціалізованої товарної накладної на перевезення молочної сировини та товарно-транспортної накладної.

При передачі товару водій-експедитор (в пункті поставки), пред`являє представнику покупця довіреність, а також вчиняє дії визначені цією довіреністю.

Відповідно до пункту 2.1. договору порядок і умови поставки товару (строки поставки, обсяг поставки, місце передачі, показники якості, ціна та інше) зазначаються у змісті цього договору та/або в протоколах погодження ціни (далі - протокок) додаток №1 до договору), які є невід`ємною частиною договору. Протокол діє на період до підписання сторонами іншого протоколу.

Згідно з пунктом 2.2. договору транспортування товару, здійснюється автомобільним транспортом покупця.

Відповідно до пункту 2.3. договору сторони підтверджують, що особи, які здійснюють доставку, передачу і приймання товару мають повноваження на представлення інтересів відповідної сторони на приймання передачу молочної сировини та підписання відповідних документів (накладних, актів та інших).

Пунктами 2.5., 2.6. договору сторони передбачили, що приймання товару (за кількістю і якістю) здійснюється в порядку, на умовах, визначених цим договором. Право власності на переданий товар, в тому числі і всі ризики щодо його збереження, переходять до покупця після приймання товару в постачальника.

Відповідно до пункту 3.9. договору постачальник у присутності покупця, який приймає молочну сировину, зобов`язаний в пункті завантаження визначити попередні кількісні та якісні показники молочної сировини.

Згідно з пунктами 3.10., 3.11. договору постачальник в обов`язковому порядку проводить запис в товарно-транспортній накладній, спеціалізованій товарній накладній всіх необхідних даних, а також прізвища та ініціали відповідальних осіб, які дозволили відпуск товару, зробили його аналіз. Постачальник підтверджує передачу товару покупцю, шляхом проставляння посади, прізвища, ініціалів та підпису особи, що здала товар.

За умовами пункту 4.6. договору покупець отримує товар від постачальника про що зазначає в спеціалізованій товарній накладній шляхом проставляння прізвища, ініціалів та підпису особи, яка отримала товар, згідно доручення, видано покупцем, також зазначає в СТН виявлені недоліки при прийомі кількісних або якісних показників.

Пунктами 4.8., 4.9. договору визначено, що на основі спеціалізованих товарних накладних на перевезення молочної сировини покупець складає прийомну квитанцію форми 3-ПК (МС), оформленої відповідно до «Інструкції про порядок заповнення застосування спеціалізованої форми товарної накладної на перевезення молочної сировини», затвердженої Наказом Мінагрополітики України від 01.12.2015р. №457, яка надається постачальнику один раз на місяць не пізніше 3 числа наступного за місяцем здійснення поставки, або за певний період місяця та інші документи передбачені Наказом Мінагрополітики України від 01.12.2015р №457. У разі якщо законодавством дозволяється застосування накладної довільної форми на списання молочної сировини постачальником при її відвантаженні та при прийняті покупцем, то ця накладна вважатиметься здійсненням господарської операції.

Відповідно до пункту 4.10. договору покупець в строки, передбачені даним договором зобов`язаний здійснювати повний розрахунок з постачальником за поставлений останнім товар.

За змістом пункту 4.11. договору станом на (30) 31 числа кожного місяця здійснювати звірку взаємних розрахунків шляхом оформлення акту звірки, який підписується уповноваженими особами обох сторін. У разі відмови постачальника від підписання акту звірки та не надання мотивованої відмови протягом 10 (десяти) календарних днів, акт звірки вважається таким, що підписаний сторонами. При виконанні умов даного пункту договору, сторони мають право використовувати електронний документообіг, у точній відповідності до діючих вимог законодавства України. У разі виникнення обставин, за яких покупець не має можливості своєчасно надати іінформацію, він повідомляє про це відповідальну особу постачальника.

Пунктом 5.1. договору встановлено, що ціна на товар встановлюється за домовленістю сторін і формується в залежності від якості, кількості та періодичності постачання товару та визначається у протоколі погодження цін. Сторони дійшли згоди що питання домовленості зміни ціни проводити у разі необхідності і підтверджується протоколом цін.

Згідно з пунктом 5.2. договору за договірну ціну приймається закупівельна ціна 1 кг молочної сировини відповідного ґатунку при базисних масових частках жиру - 3,4 %.

Відповідно до пункту 5.3. договору розрахунок з постачальником проводиться за фактичний обсяг прийнятого товару відповідності до умов договору.

За умовами пункту 5.4. договору розрахунки між сторонами за поставлений товар здійснюється у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів з рахунку покупця на рахунок постачальника, що вказані в даному договорі в національній валюті України - гривні, один раз на тиждень із відтермінуванням платежу, при якому відразу після оплати у встановлений день тижня сума заборгованості покупця перед постачальником за поставлений товар не перевищуватиме суму, еквівалентну 7 (семи) - денній поставці молочної сировини на підставі спеціалізованих товарних накладних на перевезення молочної сировини, які є невід`ємною частиною договору. Якщо на день оплати припадає неробочий, святковий або небанківський день, оплата здійснюється у найближчий банківський день. Покупець має право врахувати суми передплати за молочну сировину, в рахунок оплати наступних партій поставок товару. Датою оплати для покупця вважається дата зарахування коштів на рахунок постачальника.

Згідно з пунктом 5.6. договору в разі неналежного оформлення, ненадання або несвоєчасного надання супроводжуючих документів та інших документів бухгалтерського обліку, покупець залишає за собою право призупинити проведення розрахунків за поставлений товар та провести розрахунки після усунення постачальником порушень в прийнятні для нього строки. У такому разі на покупця не може бути покладена відповідальність за невиконання зобов`язань, передбачених цим договором та чинним законодавством України.

Договір вважається укладеним і набирає чинності після його підписання із скріпленням печатками сторін та діє з дати укладання, зазначеній на першій сторінці, до 31 грудня 2025 року. У випадку, якщо чинність договору закінчилися, а сторони продовжують відносини щодо поставки товару, то договір вважається продовженим до закінчення поточного року, в якому ці відносини продовжені (пункт 10.5. договору).

Договір підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками сторін.

01 березня 2025 року сторонами було підписано додаток № 1 до договору «Протокол погодження цін» (т. 1 а.с. 18) (далі - протокол).

Відповідно до пункту 1 протоколу покупець приймає молоко вищого гатунку, що відповідає ветеринарним і санітарним вимогам, вимогам ДСТУ 366:2018 та показникам зазначеним у таблиці.

Згідно пункту 2 протоколу ціна за 1 кг молока, в перерахунку на базисний вміст жиру (3.4%) становить: назва товару молоко коров`яче незбиране без ПДВ 16,67 грн., ПДВ 20% - 3,33 грн., ціна з ПДВ 20,00 грн.

За умовами пункту 3 протоколу молоко коров`яче незбиране 2 гатунку за мінусом 10% від ціни з ПДВ.

Пунктами 4, 5 протоколу визначено форму оплати (безготівковий розрахунок) та що протокол вступає в силу 01 березня 2025 року та діє на період до підписання сторонами іншого протоколу.

01 травня 2025 року сторонами було підписано додаток № 1 до договору «Протокол погодження цін» (т. 1 а.с. 17) (далі - протокол).

Відповідно до пункту 1 протоколу покупець приймає молоко вищого гатунку, що відповідає ветеринарним і санітарним вимогам, вимогам ДСТУ 366:2018 та показникам зазначеним у таблиці.

Згідно пункту 2 протоколу ціна за 1 кг молока, в перерахунку на базисний вміст жиру (3.4%) становить: назва товару молоко коров`яче незбиране без ПДВ 14,17 грн., ПДВ 20% - 2,83 грн., ціна з ПДВ 17,00 грн.

За умовами пункту 3 протоколу молоко коров`яче незбиране 2 гатунку за мінусом 10% від ціни з ПДВ.

Пунктами 4, 5 протоколу визначено форму оплати (безготівковий розрахунок) та що протокол вступає в силу 01 травня 2025 року та діє на період до підписання сторонами іншого протоколу.

На виконання умов договору поставки № 3/1 - 01.25 від 01.01.2025, додатку № 1 від 01.03.2025 та додатку № 1 від 01.05.2025 до договору поставки позивач передав, а відповідач отримав обумовлений умовами договору товар, про що свідчать наявні у матеріалах справи видаткові накладні та спеціалізовані товарні накладні на перевезення молочної сировини.

За спірний період за видатковою накладною № 224 від 26.04.2025 р. поставлено товар на суму 84 256,85 грн., за видатковою накладною № 225 від 27.04.2025 р. - на суму 162 672,53 грн., за видатковою накладною № 226 від 28.04.2025 р. - на суму 72 654,53 грн., за видатковою накладною № 227 від 29.04.2025 р. - на суму 77 095,42 грн., за видатковою накладною № 232 від 30.04.2025 р. - на суму 70 134,02 грн., за видатковою накладною № 236 від 01.05.2025 р. - на суму 66 213,58 грн., за видатковою накладною № 237 від 02.05.2025 р. - на суму 69 410,33 грн. за видатковою накладною № 238 від 03.05.2025 на суму 71 093,72 грн., за видатковою накладною № 239 від 04.05.2025 р. - на суму 70 464,58 грн., за видатковою накладною № 240 від 05.05.2025 р. - на суму 68 424,10 грн., за видатковою накладною № 242 від 06.05.2025 р. - на суму 70 498,58 грн., за видатковою накладною № 243 від 07.05.2025 р. - на суму 68 424,10 грн., за видатковою накладною № 248 від 08.05.2025 р. - на суму 69 988,46 грн.

Здійснення господарських операцій з постачання зазначеного у видаткових накладних товару позивачем підтверджується складеними та зареєстрованими позивачем податковими накладними, квитанціями про реєстрацію податкових накладних/розрахунками коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних із відмітками про доставку документа контрагенту (т. 1 а.с. 43-75).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем здійснено часткову оплату поставленого позивачем відповідачу товару. Оплата за отриманий товар здійснювалась несвоєчасно, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями, актами звіряння, поясненнями позивача.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань по оплаті товару, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення 1 000 125,30 гривень заборгованості.

Під час розгляду справи судом установлено, що після звернення позивача з позовом до суду відповідач здійснив часткове погашення суми основного боргу перед позивачем у розмірі 50 000,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 1611 від 19.09.2025 року на суму 50 000,00 гривень.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом враховано таке.

Предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення 1 000 125,30 гривень заборгованості за договором поставки №3/1 - 01.25 від 01.01.2025 року.

Відповідно до статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, що склалися між сторонами суд враховує таке.

Згідно положень статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань).

Приписами статті 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положеннями статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки, правовідносини за яким врегульовано відповідними положеннями Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Як передбачено пунктом 2 частини 1 статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (стаття 632 ЦК України).

Згідно з пунктами 2.5., 2.6. договору сторони передбачили, що приймання товару (за кількістю і якістю) здійснюється в порядку, на умовах, визначених цим договором. Право власності на переданий товар, в тому числі і всі ризики щодо його збереження, переходять до покупця після приймання товару в постачальника.

Пунктами 4.8., 4.9. договору визначено, що на основі спеціалізованих товарних накладних на перевезення молочної сировини покупець складає прийомну квитанцію форми 3-ПК (МС), оформленої відповідно до «Інструкції про порядок заповнення застосування спеціалізованої форми товарної накладної на перевезення молочної сировини», затвердженої Наказом Мінагрополітики України від 01.12.2015р. №457, яка надається постачальнику один раз на місяць не пізніше 3 числа наступного за місяцем здійснення поставки, або за певний період місяця та інші документи передбачені Наказом Мінагрополітики України від 01.12.2015р №457. У разі якщо законодавством дозволяється застосування накладної довільної форми на списання молочної сировини постачальником при її відвантаженні та при прийняті покупцем, то ця накладна вважатиметься здійсненням господарської операції.

Відповідно до пункту 4.10. договору покупець в строки, передбачені даним договором зобов`язаний здійснювати повний розрахунок з постачальником за поставлений останнім товар.

Пунктом 5.1. договору встановлено, що ціна на товар встановлюється за домовленістю сторін і формується в залежності від якості, кількості та періодичності постачання товару та визначається у протоколі погодження цін. Сторони дійшли згоди що питання домовленості зміни ціни проводити у разі необхідності і підтверджується протоколом цін.

Згідно з пунктом 5.2. договору за договірну ціну приймається закупівельна ціна 1 кг молочної сировини відповідного ґатунку при базисних масових частках жиру - 3,4 %.

Відповідно до пунктів 5.3., 5.4. договору розрахунок з постачальником проводиться за фактичний обсяг прийнятого товару відповідності до умов договору. Розрахунки між сторонами за поставлений товар здійснюється у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів з рахунку покупця на рахунок постачальника.

Пунктом 5.3. договору сторони визначили, що розрахунок з постачальником проводиться за фактичний обсяг прийнятого товару у відповідності до умов договору.

Згідно з частиною 1 статті 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом пункту 5.4. договору розрахунки між сторонами за поставлений товар здійснюється у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів з рахунку покупця на рахунок постачальника, що вказані в даному договорі в національній валюті України - гривні, один раз на тиждень із відтермінуванням платежу, при якому відразу після оплати у встановлений день тижня сума заборгованості покупця перед постачальником за поставлений товар не перевищуватиме суму, еквівалентну 7 (семи) - денній поставці молочної сировини на підставі спеціалізованих товарних накладних на перевезення молочної сировини, які є невід`ємною частиною договору. Якщо на день оплати припадає неробочий, святковий або небанківський день, оплата здійснюється у найближчий банківський день. Покупець має право врахувати суми передплати за молочну сировину, в рахунок оплати наступних партій поставок товару. Датою оплати для покупця вважається дата зарахування коштів на рахунок постачальника.

Наказом Міністерства аграрної політики України № 457 від 01.12.2015р. затверджено спеціалізовану форму товарно-транспортної накладної на перевезення молочної сировини N 1-ТН (МС) та Інструкцію щодо заповнення Спеціалізованої товарної накладної на перевезення молочної сировини (форма № 1-ТН (МС)).

Відповідно до пункту 1 Інструкції щодо заповнення Спеціалізованої товарної накладної на перевезення молочної сировини (форма № 1-ТН (МС)), затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України № 457 від 01.12.2015р., ця Інструкція встановлює порядок заповнення Спеціалізованої товарної накладної на перевезення молочної сировини (форма № 1-ТН (МС)) (далі - накладна), яка додається до товарно-транспортної накладної за типовою формою № 1-ТН, встановленою додатком 7 до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568, разом з накладною є первинними документами, які є підставою для списання молочної сировини суб`єктом господарювання або фізичною особою, що здійснили відправлення цієї сировини, а також прийняття її молокоприймальним пунктом або молокопереробним підприємством. Ця накладна оформлюється на кожну відвантажену партію сировини і для кожного вантажоодержувача окремо.

За умовами пункту 2 Інструкції у цій Інструкції терміни вживаються в таких значеннях:

вантажовідправник - суб`єкт господарювання, фізична особа, яка відправляє молочну сировину автомобільним транспортом;

вантажоодержувач - суб`єкт господарювання, який здійснює прийняття молочної сировини;

відповідальна особа - працівник, що відповідно до своїх обов`язків виконує оформлення первинної облікової документації згідно з вимогами цієї Інструкції (диспетчер, бухгалтер).

Згідно з пунктами 3, 4 Інструкції ця Інструкція може використовуватись всіма суб`єктами господарювання незалежно від форм власності та фізичними особами, які здійснюють перевезення молочної сировини автомобільним транспортом. Перевезення молочної сировини автомобільним транспортом здійснюється за наявності оформленої накладної.

Таким чином, видаткові накладні, спеціалізовані товарно-транспортні накладні, які містяться у матеріалах справи, є належними доказами, що підтверджують поставку позивачем товару та прийняття його відповідачем.

Видаткові накладні за період з 26.04.2025 по 30.04.2025 спільно підписані уповноваженими представниками позивача та відповідача та скріплені печатками сторін. Видаткові накладні за період з 01.05.2025 по 08.05.2025 містять підписи уповноваженої особи позивача, скріплені печатками підприємства. Передання товару позивачем відповідачу у визначеній у видаткових накладних за період з 01.05.2025 по 08.05.2025 кількості підтверджується наявними у матеріалах справи спеціалізованими товарними накладними на перевезення молочної сировини за цей період спільно підписаними уповноваженими особами позивача та відповідача.

Здійснення господарських операцій з поставки товару відображено позивачем у зареєстрованих Приватним підприємством "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції податкових накладних; у матеріалах справи наявні відповідні квитанції про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних; розрахунки коригувань кількісних і вартісних показників до податкових накладних містять відмітку про доставку документа контрагенту.

Відповідач щодо наведених обставин не заперечив та їх не спростував.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином, у той же час відповідач свої зустрічні зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати за отриманий товар на суму 1000125,30 гривень належним чином не виконав, унаслідок чого було допущено прострочення у виконанні грошового зобов`язання.

Cудом установлено, що матеріали справи не містять доказів пред`явлення відповідачем позивачу будь-яких претензій щодо неналежного виконання умов договору та/або повернення отриманого товару.

Докази звернення відповідача до позивача щодо наявності порушень в частині неналежного оформлення, ненадання або несвоєчасного надання супроводжуючих документів та інших документів бухгалтерського обліку відповідачем суду не надані та у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до вимог статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором щодо сплати заборгованості за поставлений товар, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови договору поставки №3/1 - 01.25 від 01.01.2025 року в частині повної та своєчасної сплати заборгованості, а тому позивач обґрунтовано звернувся з позовом про стягнення несплаченої суми основного боргу у розмірі 1 000 125,30 гривень.

Судом установлено, що після звернення позивача з позовом, відповідачем здійснено часткове погашення суми основного боргу у розмірі 50 000,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 1613 від 19.09.2025 року на суму 50 000,00 гривень, що міститься у матеріалах справи.

Положеннями пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Приймаючи до уваги подані позивачем під час розгляду справи докази сплати суми основного боргу у розмірі 50 000,00 гривень, провадження у справі в частині вимог про стягнення 50 000,00 гривень основного боргу підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

Відповідно до частини 3 статті 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Водночас доказів сплати решти суми боргу у розмірі 950 125,30 гривень матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Приймаючи до уваги, що належними та допустимими доказами підтверджено суму основного боргу у розмірі 950 125,30 гривень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення основного боргу є обгрунтованими та підлягають задоволенню у розмірі 950 125,30 гривень.

Положеннями частин 1-4 статті 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно вимог 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При розгляді справи судом враховано, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов з обґрунтуванням своєї правової та фактичної позиції щодо заявлених позовних вимог, не надав доказів повного виконання зобов`язань за договором та/або контррозрахунку заявлених до стягнення сум, не повідомив суд про існування обставин, які мають істотне значення для вирішення спору.

Відповідно до вимог частини 2 статті 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1-2 статті 86 ГПК України).

Під час розгляду справи, судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, у тому числі подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Дослідивши фактичні обставини справи, що входять до предмету доказування у цій справі та стосуються кваліфікації спірних відносин, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовано позовних вимог, а судом не виявлено на підставі наявних доказів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 950 125,30 гривень основного боргу.

Провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 50 000,00 гривень заборгованості підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

Щодо розподілу судових витрат судом враховано таке.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні до суду позивачем згідно платіжної інструкції № 13378 від 16.09.2025 сплачено судовий збір у розмірі 15 001,89 гривень.

Відповідно до пунктів 1, 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За таких обставин, сплачена частина судового збору у розмірі 750,10 гривень підлягає поверненню платнику.

Враховуючи, що від позивача не надходило клопотання про повернення судового збору, питання про повернення суми судового збору у розмірі 750,10 гривень під час ухвалення рішення у справі судом не вирішується.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 14 251,79 гривень покладаються на відповідача.

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі № 902/1289/25 в частині позовних вимог Приватного підприємства "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іноверс Груп" про стягнення 50 000,00 гривень заборгованості за договором поставки № 3/1 - 01.25 від 01.01.2025 закрити на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

2. Позовні вимоги Приватного підприємства "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іноверс Груп" про стягнення 950 125,30 гривень заборгованості за договором поставки № 3/1 - 01.25 від 01.01.2025 задовольнити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Іноверс Груп" (21036, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Праведників світу (Максимовича), будинок 10, ідентифікаційний код юридичної особи 42934080) на користь Приватного підприємства "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції (22415, Вінницька обл., Хмільницький р-н, село Радівка, вулиця Центральна, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 03732413) 950 125,30 гривень заборгованості за договором поставки № 3/1 - 01.25 від 01.01.2025 та 14 251,79 гривень судових витрат зі сплати судового збору.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Згідно з приписами статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник судового рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.

Повне рішення складено 29 грудня 2025 р.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2,3 - сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.