ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

29 грудня 2025 року м. Тернопіль Справа № 921/765/25
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянувши позовні матеріали №359 від 22.12.2025 (вх.№873 від 22.12.2025) Теребовлянського фахового коледжу культури і мистецтв, м.Теребовля Тернопільського району Тернопільської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІДВОЛОЧИСЬК ТЕПЛО» м. Тернопіль

про визнання неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Теребовлянський фаховий коледж культури і мистецтв, м.Теребовля Тернопільського району Тернопільської області звернувся 22.12.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІДВОЛОЧИСЬК ТЕПЛО» м. Тернопіль, про: визнання неправомірними дій щодо застосування до гуртожитку тарифу на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для споживачів як для бюджетних установ; зобов`язання здійснити перерахунок вартості теплової енергії із застосуванням тарифу для населення; зобов`язання у подальшому застосовувати тариф, що відповідає житловому характеру об`єкта споживання.

Позов ґрунтується на тому, що 31 жовтня 2025 року між сторонами укладено договір №102 про постачання теплової енергії, відповідно до якого відповідач зобов`язався надати позивачу у 2025 році послугу з постачання теплової енергії для потреб гуртожитку Коледжу на загальну вартість договору 646530грн 85коп. Однак, незважаючи на те, що кінцевими споживачами теплопостачання у гуртожитку є студенти, а також внутрішньо переміщені особи та інші громадяни, з якими укладено відповідні договори користування приміщеннями у гуртожитку, при здійсненні нарахування вартості послуг відповідач неправомірно застосував тариф, встановлений для бюджетних установ, а не тариф для населення. Позивач наголошує, що він є лише балансоутримувачем гуртожитку, а кінцевими споживачами послуг теплопостачання - фізичні особи, які за законом прирівнюються до категорії «населення»; стверджує, що статус Коледжу як бюджетної установи не може бути підставою для ігнорування житлового призначення будівлі, для якої закуповується енергія у відповідача.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2025 позовну заяву розподілено на розгляд судді Андрусик Н.О.

Розглянувши позовні матеріали суддя залишає їх без руху, виходячи з такого.

Вимоги до форми, змісту та додатків до позовної заяви визначено у ст.ст.162, 163, 164, 172 ГПК України.

Таким вимогам позовна заява Теребовлянського фахового коледжу не відповідає у зв`язку з таким.

І. Пунктами 5, 8 ч.3 ст.162 та ч.2 ст.164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви позивач зобов`язаний додати всі наявні в нього документи, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивач вказує, що об`єктом постачання теплової енергії за договором №102 від 31.10.2025 є виключно гуртожиток Коледжу. Проте документального підтвердження зв`язку договору з конкретною адресою чи технічними характеристиками будівлі як гуртожитку не надано. Окрім того, позивачем не надано доказів на підтвердження правового статусу гуртожитку, тоді як із змісту наказу №59/1-од від 28.08.2025 «Про поселення здобувачів освіти в студентський гуртожиток» вбачається, що такий діє на підставі Положення про студентський гуртожиток.

Також, позивач стверджує, що кінцевими споживачами теплової енергії є фізичні особи (студенти, ВПО та інші громадяни). Однак до позову додано лише типові форми (шаблони) договорів, які не є підписаними та не стосуються конкретних осіб, які проживають у гуртожитку. При цьому позивачем не надано документів, що підтверджують джерело фінансування витрат на оплату теплової енергії за договором № 102 (наприклад, бюджетні призначення, кошториси, банківські виписки чи договори з фондами). Це важливо для визначення категорії споживача, про що зазначено у позові.

Щодо долученої довідки №1 від 18 грудня 2025 року про фактичне проживання фізичних осіб у гуртожитку, то текст цієї довідки завантажено позивачем додатком до позову з використанням електронних сервісів підсистеми «Електронний суд» ЄСІКС у форматі, що дозволяє коригування її змісту, що є неприпустимим, а також ця довідка не підписана уповноваженою особою (в.о. директора Оленою Ткачук), що робить її неприйнятною як доказ відповідно до ст. 77 ГПК України, а відтак не може підтверджувати обставину щодо кінцевого споживача послуг у гуртожитку, на яку посилається Коледж у позовній заяві.

Позивач посилається на Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №040 від 24.01.2022, однак не надає первинних документів (як-от: актів приймання-передачі, балансових форм, тощо), які б підтверджували перебування будівлі гуртожитку на балансі Коледжу. Витяг з Реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджує лише реєстрацію будівлі та право власності на неї за Тернопільською обласною радою, утім не підтверджує факт її утримання як об`єкта житлового фонду конкретною установою.

Окрім того, позивач зазначає, що до гуртожитку не повинен застосовуватися тариф, передбачений для бюджетних установ, однак не долучає доказів віднесення Коледжу до категорії бюджетних установ, які фінансуються за рахунок державного та/або місцевого бюджетів (наприклад, копії Статуту з вказівкою на джерела фінансування, бюджетних асигнувань чи рішень органів влади про статус Коледжу).

Про неможливість подання наведених вище доказів чи їх відсутність позивачем не повідомлено, а також у позові не заявлено клопотання про їх витребування у третіх осіб.

ІІ. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Із місту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено три вимоги, а саме про:

1) визнання неправомірними дій відповідача щодо застосування тарифу для бюджетних установ до гуртожитку;

2) зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості теплової енергії із застосуванням тарифу для населення;

3) зобов`язання відповідача у подальшому застосовувати тариф, що відповідає житловому характеру об`єкта споживання.

До позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Оскільки заявлені позивачем вимоги не мають грошової оцінки, то вони є немайновими позовними вимогами, які підлягають оплаті судовим збором у розмірі та порядку, встановленими законом.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина 2 статті 123 ГПК України).

Частиною 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" встановлено ставку судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік", з 1 січня 2025 року становить 3028грн.

За подання позову через підсистему "Електронний суд" застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір").

Суд враховує правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22, де, зокрема, зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням підсистеми "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір".

Таким чином, з урахуванням вказаних положень закону та висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.11.2022 у справі № 916/228/22, а також з огляду на обставину подання позивачем позовної заяви в електронній формі через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС, розмір судового збору за подання однієї вимоги немайнового характеру до господарського суду підлягає сплаті в сумі 2422,40грн (3028х0,8).

Як вже зазначалося, позивачем заявлено три позовні вимоги немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Отже, за подання цього позову позивачу необхідно сплатити 7267,20грн (2422,40х3).

Однак, до позовної заяви долучено платіжну інструкцію №2.459062861.1 про сплату 2422,40грн судового збору, тобто в меншому розмірі, аніж встановлено законом.

Наведені обставини свідчать про недотримання заявником вимог п.5, 8 ч.3 ст.162, п.2 ч.1, ч2 ст.164 ГПК України, що, в силу приписів ч.1 ст.174 ГПК України, є підставою для залишення позовної заяви без руху з встановленням десятиденного календарного строку (з дня вручення цієї ухвали) для усунення вищенаведених недоліків.

Якщо позивач усуває недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду; у разі, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч.3, 4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.162, 163, 164, 172, 174, 232, 234, 235, 255 ГПК України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву №359 від 22.12.2025 (вх.№873 від 22.12.2025) Теребовлянського фахового коледжу культури і мистецтв до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІДВОЛОЧИСЬК ТЕПЛО» про визнання неправомірними та зобов`язання вчинити дії, - залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви десять календарних днів з дня вручення цієї ухвали суду.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання: доказів сплати 4 844,80грн судового збору; доказів постачання теплової енергії за договором №102 від 31.10.2025 року виключно для потреб гуртожитку Коледжу; доказів на підтвердження надання правового статусу гуртожитку будівлі за адресою: вул. Січових Стрільців, будинок 375, м. Теребовля Тернопільського району Тернопільської області (Положення про студентський гуртожиток, тощо); документально підтвердити категорію кінцевих споживачів послуг за договором №102 від 31 жовтня 2025 року; підтвердити джерело фінансування витрат на оплату теплової енергії за договором №102 (бюджетні призначення, затверджені кошториси, плани використання бюджетних коштів банківські виписки); первинні документи на підтвердження перебування гуртожитку на балансі Коледжу; докази віднесення Коледжу до категорії бюджетних установ, які фінансуються за рахунок державного та/або місцевого бюджетів (статутні документи, рішення відповідних органів влади, бюджетні асигнування, тощо).

4. Копію ухвали направити позивачу в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС.

Ухвала підписана, набирає законної сили 29.12.2025 відповідно до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Андрусик