номер провадження справи 24/178/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2025 Справа № 908/2389/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Коваль А.К., розглянувши в матеріали справи № 908/2389/24

за позовом: Акціонерне товариство Акцент-Банк (адреса для листування: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, )

до відповідача: Фізична особа - підприємець Василенко Наталя Георгіївна (РНОКПП: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 )

про стягнення 165174,82 грн.

за участю представників:

від позивача: Омельченко Є.В. (в режимі відеоконференції)

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство Акцент-Банк звернулося до суду з позовом про стягнення з Фізичної особи - підприємця Василенко Наталя Георгіївна заборгованість за кредитним договором № 20.02. від 07.10.2021 в розмірі 165174,82 грн., яка складається з 129083,07грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 26111,75 грн загальний залишок заборгованості за процентами, 1480,00 грн загальний залишок заборгованості за винагородою, 1000,00 грн штрафу (фіксована складова), 7500,00 штрафу (змінена складова).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 05.09.2024 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2389/24 та визначено до розгляду судді Азізбекян Т.А.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві та обґрунтовані посиланням на ст., ст. 554, 610-612, 625, 627, 806, 1054 ЦК України, кредитним договором №20.02. від 07.10.2021, на підставі яких, позивач просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 10.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2389/24 в порядку спрощеного позовного провадження, справі присвоєно номер провадження справи 24/178/24, судове засідання призначено на 07.10.2024.

Ухвалою суду від 07.10.2024 відкладено розгляд справи на 30.10.2025.

29.10.2024 в системі «Електронний суд» відповідачем сформовано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. А також, подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову та вказує на те, що умовами кредитного договору передбачено закінчення строку кредитування 05.10.2023, тому нарахування процентів та винагороди після 05.10.2023 є протиправним. Також відповідач заперечує проти вимог щодо стягнення штрафу посилаючись на п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 30.10.2024 вирішено справу № 908/2389/24 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 02.12.2024.

Ухвалою суду від 02.12.2024 відкладено підготовче засідання на 23.12.2024.

06.12.2024 позивачем подано суду відповідь на відзив, в якому не погоджується з посиланням відповідача на той факт, що Банком виконано розрахунок заборгованості не на дату закінчення дії кредитного договору, а на більш пізню дату та зазначає, що розрахунок здійснено на більш пізню а не ранню дату, тому в розрахунку можна подивитись розмір заборгованості і на дату закінчення. Банк нарахував заборгованість на більш пізню дату та просить її стягнути, що є правомірним. Щодо порядку та сум нарахувань процентів та/або винагороди зазначає, що в додатком 1 до кредитного договору загалом зазначено суми процентів, винагороди та дати їх сплати. Відповідач свій контррозрахунок не зробив. Щодо неналежного розподілення коштів, що заходили на погашення кредит та підстав нарахування штрафу, то до позову додано банківська виписка, у якій у колонці «кредит» зазначені суми які надходили на погашення, а колонці «дебет» зазначено як вони були розподілені банком. Стосовно штрафу, то він нарахований на підставі п. 5.8 кредитного договору.

Ухвалою суду від 23.12.2025 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суту призначено на 22.01.2025.

22.01.2025 відповідачем подано суду клопотання про повернення на стадію підготовчого засідання та витребування доказів. Судом клопотання задоволено.

Ухвалою від 22.01.2025 суд повернувся на стадію підготовчого провадження у справі № 908/2389/24. Підготовче засідання призначено на 19.02.2025.

Підготовче засідання неодноразово відкладалося, про що судом винесено відповідні ухвали.

02.04.2025 відповідачем подані суду додаткові пояснення, які долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 02.04.2025 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суту призначено на 30.04.2025.

Розгляд справи відклався, про що судом винесено відповідні ухвали.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання 27.10.2024 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки судом належним чином виконано обов`язок та вжито заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

В засіданні 27.10.2025 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

07.10.2021 Акціонерне товариство АКЦЕНТ-БАНК (Банк, позивач у справі) та Фізична особа-підприємець Василенко Наталя Георгіївна (Позичальник, відповідач у справі) укладено Кредитний договір № N20.94. (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А1. цього договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеному в третьому абзаці п. 2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання Позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди в обумовлені цим договором терміни. Строковий кредит (далі кредит) надається Банком у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшим перерахуванням за цільовим призначенням.

Згідно з п. п. 1.2, 1.3 Договору термін повернення кредиту зазначений у п. А.3 цього договору. Усі істотні умови кредитування наведені в розділі А цього договору Істотні умови кредитування.

У пунктах А1., А2., А3. Розділу А Істотні умови кредитування Договору сторонами погоджено, зокрема, наступні істотні умови кредитування:

А1. Вид кредиту строковий кредит;

А2. Ліміт цього договору: у розмірі 150 000,00 грн. на фінансування поточної діяльності;

А3. Термін повернення кредиту 05 жовтня 2023 р. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами і розмірі та строки згідно з Графіком платежів (Додаток № 1 до цього договору).

Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою:

Сума щомісячного ануїтетного платежу = сума кредиту за договором х ((1+Процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.) х Процентна ставка за місяць)/1((1+Процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.) -1);

Сума щомісячного платежу за % = (залишок заборгованості за кредитом х річна Процентна ставка/кількість днів поточного року) х кількість днів в місяці, який передує сплаті ануїтетного платежу;

Сума щомісячного платежу за основним боргом = сума щомісячного погашення Кредиту сума щомісячного платежу за %.

Згідно зі ст., ст. 212, 651 Цивільного кодексу України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 31-го дня порушення будь-якого із зобов`язань має право змінити умови цього договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє Позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення позичальником заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомлені, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 30 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є 23 жовтня 2023 р.

В п. А4. Договору визначено, що рахунки для обслуговування кредиту: НОМЕР_2 (в гривнях), отримувач: АТ А-Банк, МФО 307770, код ЄДРПРУ/код ІПН .

У пунктах А6., А8. Розділу А Договору погоджено, що за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти в розмірі 19,90 % річних. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році, та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів факт/360). Якщо ануїтетний платіж не буде здійснено у відповідну дату згідно з Графіком платежу, то заборгованість за Кредитом та/або процентами вважається простроченою на наступний день.

За змістом пункту А10. Розділу А Договору Позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування в розмірі 0,79 % від суми зазначеного у п. А.2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати.

Відповідно до п. 2.2.2, п. 2.2.3, п. 2.2.5 Договору Позичальник зобов`язався: сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п., п. 4.1, 4.2, 4.3 цього договору; повернути кредит у терміни, встановлені п. п. 1.2, 2.2.14, 2.3.2 цього договору; сплатити Банку винагороду відповідно до п., п. 2.3.5, 4.4. ,4.5, 4.6, 4.13 цього договору.

Згідно з п. 2.2.6 Договору Позичальник доручає Банку списувати грошові кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту, зокрема з рахунків, наведених у цьому пункті договору, для виконання зобов`язань з погашення кредиту, а також процентів за його використовування.

У п. 2.2.13 Договору обумовлено, що у період дії цього договору Позичальник зобов`язується щомісячно направляти на поточний рахунок у Банку обсяг надходжень від господарської діяльності, що становить не менше подвоєної суми внеску по кредиту, наведеного у графіку погашення (Додаток № 1 до договору).

Згідно з п., п. 6.1, 6.2 Договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання його сторонами. Цей договір у частині п. 4.4 цього договору набуває чинності з моменту підписання цього договору, в решті частин з моменту надання Позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором.

Цей договір може бути змінений або розірваний за ініціативою однієї із сторін у встановленому законом та цим договором порядку (п. 6.3 Договору).

Додатком № 1 до Договору є Графік погашення, який є його невід`ємною частиною, та в якому визначені терміни повернення кредиту, сплати процентів та комісійних винагород та їх щомісячні розміри, належні до сплати у відповідні терміни (дати).

З матеріалів справи судом встановлено, що на виконання умов Договору АТ АКЦЕНТ-БАНК перерахував на рахунок Позичальника кошти у розмірі 150 000,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер № ТR.19564641.20777.64999 від 07.10.2021, копія якого міститься в матеріалах справи. В графі призначення платежу зазначено: Видача кредиту згідно договору №20.02. від 07.10.2021.

Згідно з випискою по особовому рахунку Позичальника, останній здійснював часткові оплати на погашення кредиту, процентів та комісії.

Згідно з наявними в матеріалах справи розрахунками станом на станом на 24.08.2024 заборгованість відповідача за даним кредитним Договором становить 165174,82 грн, яка складається з: 129083,07 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 26111,75 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 1480,00 грн - загальний залишок заборгованості за винагородою; 1000,00 грн - штраф (фіксована складова); 7500 грн - штраф (змінна складова).

Строк дії договору закінчився ще до подання позову, і відповідач знав про свій обов`язок щодо повернення коштів до зазначеної дати, але у зазначений строк не виконав його. Оскільки дострокового виконання договору позивач не вимагав то і претензія не направлялась.

Підставою звернення позивача до суду з позовом у даній справі стало не повернення відповідачем кредитних коштів та не сплата процентів за користування цією послугою, а також не сплата передбаченої Договором винагороди.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. ст. 11, 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 638 ЦК України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1, 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч., ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до частини 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В частині 1 ст. 530 ЦК України визначено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Із досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи, слідує що позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав належним чином, перерахувавши відповідачу на поточний рахунок кредитні кошти у розмірі 150 000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером.

Разом з тим, відповідач свої зобов`язання по своєчасному поверненню суми кредиту (тіло), сплаті процентів за користування кредитними коштами, винагороди у встановлених розмірі та строки не виконав, внаслідок чого станом на станом на 24.08.2024 заборгованість відповідача за даним кредитним Договором становить: 129083,07 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 26111,75 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 1480,00 грн - загальний залишок заборгованості за винагородою, що підтверджується наданими позивачем в матеріали справи копіями виписки по особовому рахунку Позичальника та розрахунком заборгованості за Кредитним договором.

Позивачем надані суду докази в обґрунтування заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту, процентами за користування кредитом та винагородою, яку Позичальник зобов`язався щомісячно сплачувати Банку за кредитне обслуговування.

Матеріалами справи підтверджуються, що Позичальник не виковував належним чином свої зобов`язання за Кредитним договором, відповідні платежі на погашення тіла кредиту, процентів та винагороди в обумовлені строки, які визначені у Графіку погашення (додатку № 1 Договору), здійснював неналежним чином.

Відповідач доказів на спростування наведеного вище не надав, доказів виконання зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів, своєчасної сплати процентів за користування кредитом та винагороди суду не надав. Доказів правомірності своїх дій щодо такої не виплати відповідач суду також не надав.

У зв`язку з відсутністю доказів сплати боргу суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 129083,07 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 26111,75 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 1480,00 грн - загальний залишок заборгованості за винагородою.

Відповідачем контррозрахунку заборгованості за кредитом (тілом кредиту), процентами та винагородою, заявлених позивачем до стягнення, суду не надано.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача штрафу (фіксована складова) у розмірі 1 000,00 грн. та штрафу у розмірі 7500,00 грн. (змінна складова).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

У пункті 5.8 Договору передбачено, що у випадку порушення позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку до судових органів, позичальник сплачує банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1 000,00 грн. +5 % від суми встановленого у п. А.2 цього договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Постановою Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 11.03.2020 № 211 (із наступними змінами і доповненнями) з 12 березня 2020 на всій території України установлено карантин.

Законом України Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19 № 691-20 від 16.06.2020 (набрав законної сили 04.07.2020) розділ Прикінцеві та перехідні положення Цивільного Кодексу України доповнено пунктом 15 такого змісту:

У разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, був відмінений (скасований) постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 з 24 год 00 хв 30 червня 2023 року.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Наразі відповідними Указами Президента України строк, на який на території України введено режим воєнного стану, продовжений.

Після запровадження воєнного стану законодавець змінив правове регулювання сфери кредитування шляхом прийняття Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану від 15.03.2022 №2120-IX. Цим Законом були внесені зміни, зокрема й до Цивільного кодексу України.

Так, Законом України № 2120-IX від 15.03.2022, який набрав законної сили 17.03.2022, розділ Прикінцеві та перехідні положення Цивільного Кодексу України доповнено пунктом 18 наступного змісту:

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Отже штрафні санкції нараховані та заявлені позивачем безпідставно.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач належними доказами доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними, законними та такими, що підлягають задоволенню судом частково, в частині стягнення з відповідача на користь позивача 129083,07 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 26111,75 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, 1480,00 грн - загальний залишок заборгованості за винагородою. В іншій частині в задоволені позову відмовляється.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст., ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Василенко Наталя Георгіївни (РНОКПП: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, ідентифікаційний код юридичної особи 14360080) 129083 (сто двадцять дев`ять тисяч вісімдесят три) грн 07 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 26111 (двадцять шість тисяч сто одинадцять) грн 75 коп. - загальний залишок заборгованості за процентами; 1480 (одна тисяча чотириста вісімдесят) грн 00 коп. - загальний залишок заборгованості за винагородою та 2872 (дві тисячі вісімсот сімдесят дві) грн 18 коп. судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.12.2025.

Суддя Т.А. Азізбекян