ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
19.12.2025м. ДніпроСправа № 904/5191/25
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобудкомпані» про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі №904/5191/25
про стягнення 277 486,69 гривень
Суддя Дичко В.О.
Без повідомлення (виклику) учасників справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Автобудкомпані» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Спецтех» про стягнення 277 486,69 грн, у тому числі основної заборгованості в сумі 186 999,52 грн, пені в сумі 54 414,26 грн, інфляційних втрат у сумі 29 325,78 грн та 3% річних у сумі 6 747,13 гривень.
Судові витрати просить покласти на відповідача.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2025 (повне рішення суду складено 08.12.2025) у справі № 904/5191/25 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобудкомпані» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Спецтех» про стягнення 277 486,69 грн задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Спецтех» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобудкомпані» 277 327,87 грн, у тому числі основну заборгованість у сумі 186 999,52 грн, пеню в сумі 54 255,44 грн, інфляційні втрати в сумі 29 325,78 грн, 3% річних у сумі 6 747,13 грн, судовий збір у сумі 3 327,93 гривень. У задоволенні решти позовної заяви відмовлено.

11 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшла заява про ухвалення Господарським судом Дніпропетровської області додаткового рішення у справі № 904/5191/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобудкомпані» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Спецтех» про стягнення заборгованості. Позивач просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 904/5191/25 та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Спецтех» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобудкомпані» витрати на правничу допомогу в сумі 30 000 гривень.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2025 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобудкомпані» про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Ухвалено розгляд цієї заяви здійснювати без повідомлення (виклику) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Згідно з ч.ч. 1, 4, 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.

Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Згідно з абз. 1 ч. 7 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до п. 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (з наступними змінами та доповненнями, далі Положення), особам, які зареєстрували Електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі ЄСІТС), суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з абз. 1 п. 24 Положення підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Відповідно до п. 42 Положення засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі.

В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

Судом з`ясовано, що відповідач має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі ЄСІТС, у зв`язку з чим ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2025 у справі № 904/5191/25 про прийняття до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобудкомпані» про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на правничу допомогу надіслана до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Спецтех», що підтверджується довідкою Господарського суду Дніпропетровської області про доставку електронного листа (а.с. 76), згідно з якою вказана ухвала суду доставлена до електронного кабінету відповідача 11.12.2025 о 18:57 год.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Спецтех» належним чином повідомлено про розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Станом на дату ухвалення додаткового рішення у справі заперечення/пояснення щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобудкомпані» про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на правничу допомогу, клопотання щодо необхідності надання додаткового строку для підготовки своєї правової позиції у справі від відповідача до Господарського суду Дніпропетровської області не надходили.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

На підставі ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.

Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на правничу допомогу, оцінивши докази, що мають значення для розгляду поданої заяви та розподілу витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Педенко Світлана Вікторівна на підтвердження надання професійної правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Автобудкомпані» подала до суду договір № 11 від 05.09.2025 про надання правничої допомоги (а.с. 37-39), додаткову угоду № 1 від 05.09.2025 до договору про надання правничої допомоги № 11 від 05.09.2025 р. (а.с. 40), ордер серії АА № 1531478 від 11.09.2025 (а.с. 70), акт прийому-передачі наданих послуг від 09.12.2025 до договору про надання правничої допомоги № 11 від 05.09.2025 (а.с.71).

05 вересня 2025 року між Адвокатським бюро «Світлани Педенко» (далі бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автобудкомпані» (далі клієнт) укладено договір № 11 про надання правничої допомоги (а.с. 37-39, далі Договір).

Згідно з пунктом 1.1 Договору бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до пункту 1.2 Договору бюро надає правничу допомогу наступних видів:

- аналіз наданих клієнтом документів з метою надання пропозицій щодо порядку та варіантів вирішення питання, яке є предметом звернення;

- підготовка заяв по суті справи: позовних заяв, відзивів на позовні заяви, відповідей на відзиви, заперечень тощо;

- представництво в установленому законом порядку інтересів клієнта у судах всіх інстанцій та юрисдикцій з усіма правами, які надано законом позивачу, відповідачу, третій особі, заявнику, скаржнику, у тому числі з правом пред`явлення позову, зміни підстави або предмета позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, пред`явлення зустрічного позову, подання заяв та скарг, укладання мирової угоди на будь-якій стадії процесу, вимагати виконання судового рішення, оскарження рішення, постанов і ухвали суду, одержання рішень, ухвал, виконавчого листа, наказу та пред`явлення його до виконання; підписувати та подавати документи, зокрема заяви, клопотання, відводи, заперечення, скарги, уточнення, пояснення, запити, звернення, повідомлення, докази та інше; вести попередні переговори та узгоджувати процесуальні питання; отримувати документи, в тому числі відповіді, довідки, свідоцтва, витяги, виписки, рішення, ухвали, постанови, заочне рішення тощо, а також їх копії; сплачувати від імені клієнта державне мито, судовий збір та інші необхідні платежі;

- підготовка та надання документів, необхідність в яких виникає в процесі розгляду справи;

- вчинення інших дій в інтересах клієнта, які прямо не передбачені даним Договором.

Згідно з пунктом 1.3 Договору перелік інших, додаткових юридичних послуг, обсяг та умови їх надання визначаються окремими додатковими угодами, які оформлюються за результатами кожного звернення клієнта.

Відповідно до пункту 1.5 Договору бюро самостійно визначає необхідність здійснення в інтересах клієнта наступних додаткових дій:

- отримання висновків фахівців з питань, що потребують спеціальних знань;

- збирання відомостей про факти, які можуть бути використані як докази;

- запитування і отримання документів або їх копій від підприємств, установ, організацій, об`єднань, а від громадян за їх згодою.

Згідно з пунктом 2.1 Договору клієнт надає бюро наступні повноваження: бути представником клієнта у судових органах України будь-якої ланки з усіма необхідними для того повноваженнями, які надано законом позивачеві, відповідачу, третій особі, заявнику, зацікавленій особі, потерпілому, підозрюваному, обвинуваченому, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, з питань, пов`язаних із захистом прав, у тому числі право: пред`явити від імені клієнта та у його інтересах відповідний позов (позови); брати участь у судових засіданнях; заявляти клопотання та відводи; давати усні та письмові пояснення у судах, які розглядають справу клієнта; повністю або частково відмовлятися від позовних вимог; визнавати повністю або частково позови; змінювати підстави або предмет позовів; зменшувати або збільшувати предмет та/або вартість позовних вимог; укладати мирові угоди; передавати справу на розгляд третейського суду; оскаржувати рішення (ухвали, постанови) суду та користуватись іншими процесуальними правами, що передбачені законом; отримувати рішення (ухвали, постанови) суду (їх завірені у встановленому порядку копії); подавати виконавчі документи до стягнення, а також отримувати, підписувати та подавати від імені клієнта та у його інтересах усі необхідні документи (серед іншого, але не виключно, заяви, заперечення, замовлення, клопотання, скарги, у тому числі апеляційну та касаційну, доповнення до них, додаткові документи тощо); представляти інтереси клієнта усіма законними способами у судових органах та перед іншими органами, діяльність яких пов`язана із вирішенням питань, передбачених Договором; ознайомлювалися з матеріалами справи та матеріалами виконавчого провадження при зверненні виконавчого документа до виконання; отримувати належне клієнтові майно та грошові суми; робити виписки та копії з документів, що є в матеріалах справи, та порушувати питання про їх засвідчення у встановленому для того порядку; заявляти відводи у випадках, передбачених чинним законодавством України; брати участь у судових засіданнях та у дослідженні доказів; замовляти проведення експертизи; наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникнуть у ході судового процесу, якщо це дозволяється процесуальним законодавством, та при здійсненні виконавчого провадження; заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників процесу та/або виконавчого провадження; оскаржувати рішення суду до касаційної інстанції; апелювати до вищої судової інстанції; оскаржувати дії чи бездіяльність посадових осіб (у тому числі виконавчих органів) у встановленому законодавством позасудовому порядку та користуватися при цьому усіма правами, передбаченими чинним законодавством, сплачувати державне мито, обов`язкові збори та інші необхідні платежі; вчиняти всі інші дії, передбачені чинним законодавством України для такого роду уповноважень та які, на думку бюро, будуть доцільними для правильного і ефективного виконання зобов`язань, передбачених цим Договором.

Згідно з пунктом 2.2 Договору безпосереднє представництво інтересів клієнта від імені бюро за цим Договором здійснює адвокат Педенко Світлана Вікторівна. Бюро може залучати до виконання укладених ним договорів про надання правничої допомоги інших адвокатів на договірних засадах. При цьому зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Відповідно до пункту 2.3 Договору визначений цим Договором та додатковими угодами до нього об`єм правничої допомоги може бути змінений (збільшений/зменшений) виключно за згодою сторін, шляхом укладення додаткової письмової угоди.

Згідно з підпунктом 3.2.4 пункту 3.2 Договору на виконання цього Договору бюро має право своєчасно та в повному обсязі отримувати оплату за цим Договором.

Відповідно до підпунктів 3.3.6, 3.3.7 пункту 3.3 Договору клієнт несе обов`язки:

- проводити виплату винагороди (гонорару) за правничу допомогу в порядку та терміни, визначені цим Договором;

- відшкодувати бюро фактичні витрати, які не були обумовлені доручення, але які бюро понесло, як необхідні, для належного виконання доручення, та які підтверджуються витратними документами.

На підставі пунктів 4.1, 4.2 Договору бюро надає правничу допомогу, передбачену умовами цього Договору, клієнту в робочий час. Під робочим часом у цьому випадку розуміється час: з 09-00 годин до 18-00 годин у робочі дні, визначені згідно чинного законодавства України.

У разі надання бюро правничої допомоги, на вимогу клієнта, в неробочий час, бюро має право на оплату правничої допомоги на підставі окремого рахунка, узгодженого сторонами Договору.

Відповідно до пункту 4.4 Договору за результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується повноважними представниками сторін.

Згідно з пунктом 5.1 Договору виплати за цим Договором складаються з:

а) гонорару, що виплачується клієнтом бюро;

б) сум, що виплачуються клієнтом бюро як покриття фактичних видатків, пов`язаних з наданням правничої допомоги за цим Договором.

Відповідно до пункту 5.2 Договору за надання правничої допомоги клієнт виплачує бюро гонорар винагороду за здійснення захисту, представництво інтересів клієнта та надання йому інших видів правничої допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення бюро позитивного результату, якого бажає клієнт.

Згідно з пунктом 5.4 Договору до складу фактичних видатків, пов`язаних із наданням правничої допомоги за цим Договором, відносяться:

а) видатки на оплату висновків фахівців, якщо такі висновки запитуються бюро;

б) видатки на оплату нотаріального посвідчення документів та перекладу;

в) транспортні витрати;

г) інші видатки.

На підставі пункту 5.6 Договору розрахунки між сторонами здійснюються у національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок бюро у строки та розмірах, визначених відповідними додатковими угодами до цього Договору, якщо цим Договором або додатковими угодами до нього не передбачено інший порядок розрахунків.

Згідно з пунктом 9.1 Договору цей Договір діє з моменту погодження сторонами усіх істотних умов та підписання сторонами тексту Договору та додатків (додаткових угод) до нього до повного виконання за цим Договором.

Відповідно до пункту 11.2 Договору повноваження адвоката щодо представництва/захисту інтересів клієнта перед особами, які не є сторонами цього Договору, підтверджуються цим Договором.

Згідно з пунктом 11.3 Договору у випадках, передбачених чинним законодавством України, повноваження адвоката щодо представництва/захисту інтересів клієнта можуть також підтверджуватись ордером, до якого додається витяг з цього Договору, підписаний сторонами.

5 вересня 2025 року між Адвокатським бюро «Світлани Педенко» (далі бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автобудкомпані» (далі клієнт) укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги № 11 від 05.09.2025 р. (а.с. 40, далі Додаткова угода № 1).

Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди № 1 дана додаткова угода визначає порядок оплати правничої допомоги (гонорару) бюро, наданої клієнту з усіх та будь-яких питань, що виникають у зв`язку з укладеним клієнтом та ТОВ «Сервіс Спецтех» () договором № 14/05 про надання послуг від 14 травня 2024 року, в тому числі, але не виключно:

- усна консультація з договірного права при первинному зверненні клієнта;

- аналіз договору № 14/05 про надання послуг від 14 травня 2024 року;

- розрахунок штрафних санкцій по договору та формування доказової бази для звернення до суду;

- складання позовної заяви про стягнення заборгованості за договором № 14/05 про надання послуг від 14 травня 2024 року;

- направлення до Господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви;

- підготовка інших заяв по суті справи;

- підготовка процесуальних заяв по справі;

- представництво інтересів клієнта в суді.

Згідно з пунктом 2 Додаткової угоди № 1 сторони домовились про фіксований гонорар за надання правничої допомоги, визначеної у п. 1 цієї додаткової угоди, складає 30000(тридцять тисяч) гривень, що включає всі податки та збори, передбачені законодавством України.

Вказаний гонорар є фіксованим та остаточним і не залежить від кількості витраченого бюро часу чи результату справи.

Відповідно до пункту 3 Додаткової угоди № 1 оплата гонорару здійснюється протягом 5(п`яти) робочих днів з моменту підписання цієї додаткової угоди.

Згідно з пунктом 5 Додаткової угоди № 1 сплата узгодженої сторонами суми гонорару (послуг) здійснюється клієнтом в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів (гонорару) на розрахунковий рахунок бюро, реквізити якого зазначені в Договорі.

Згідно з пунктом 6 Додаткової угоди № 1 сторони погодили, що результатом надання правничої допомоги є врегулювання спору (в судовому чи позасудовому порядку) між клієнтом та ТОВ «Сервіс Спецтех» () щодо виконання останнім фінансових зобов`язань за договором № 14/05 про надання послуг від 14 травня 2024 року.

09 грудня 2025 року між бюро та клієнтом підписано та скріплено печатками акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 11 від 05.09.2025 р. (а.с. 71, далі Акт).

На підставі пункту 1 Акта відповідно до додаткової угоди № 1 від 05 вересня 2025 року до договору про надання правничої допомоги № 11 від 05 вересня 2025 року бюро надало клієнту наступну правову допомогу:

- усна консультація з договірного права при первинному зверненні клієнта;

- аналіз договору № 14/05 про надання послуг від 14 травня 2024 року;

- розрахунок штрафних санкцій по договору № 14/05 про надання послуг від 14 травня 2024 року та формування доказової бази для звернення до суду;

- складання позовної заяви про стягнення заборгованості за договором № 14/05 про надання послуг від 14 травня 2024 року;

- направлення до Господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви про стягнення заборгованості за договором № 14/05 про надання послуг від 14 травня 2024 року;

- підготовка інших заяв по суті справи;

- представництво інтересів клієнта в суді.

Згідно з пунктом 2 Акта підписанням цього Акта клієнт підтверджує факт належного виконання бюро умов договору про надання правничої допомоги № 11 від 05 вересня 2025року та підтверджує відсутність претензій по якості, повноті, строках та обсягу отриманої правничої допомоги.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобудкомпані» витрати на правничу допомогу в сумі 30 000 гривень.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

На підставі ч.ч. 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд також зауважує, що ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не визначає конкретного складу відомостей, що мають бути вказані в детальному описі робіт (наданих послуг), обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Таким чином, учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Аналогічний правовий висновок викладено в п.п. 143-145 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, суд має право покласти на відповідача лише ті судові витрати, які є обґрунтованими, неминучими, співмірними та розумними (розумно необхідними).

Фактори, що повинні братися судом до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, включають в себе:

1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення клієнта; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення клієнта; необхідність досвіду для його успішного завершення;

2) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт;

3) досягнення за результатами виконання доручення клієнта позитивного результату, якого бажає клієнт;

4) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.

Жодний із названих факторів не має самодостатнього значення; вони підлягають урахуванню у взаємозв`язку з обставинами кожного конкретного випадку.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи понесені такі витрати фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такий правовий висновок викладено в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п.п. 24, 48 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі №903/326/21.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268 рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014, заява № 19336/04).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, додатковій постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, постановах Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 20.12.2022 у cправі № 910/6310/21, від 12.01.2023 у cправі № 911/272/21, додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2023 у справі № 910/6310/21.

Таким чином, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката суд застосовує низку критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність) та досліджує докази на підтвердження таких критеріїв.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка в кожному конкретному випадку (в кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, наданих на підтвердження понесення таких витрат, обсягу наданих послуг з професійної правничої допомоги, їх вартості, з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Отже, з урахуванням обставин справи, суд може обмежити заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на розумну необхідність таких витрат для конкретної справи.

На підставі вищевикладеного, враховуючи право суду не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу, беручи до уваги баланс інтересів сторін, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Спецтех» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобудкомпані» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25 000 гривень.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобудкомпані» (вх. № 54677/25 від 11.12.2025) про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 30 000 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Спецтех» (49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 14, офіс 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобудкомпані» (01013, м. Київ, вул. Промислова, буд. 4, ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25 000 грн (двадцять п`ять тисяч гривень 00копійок).

3. У стягненні решти заявлених витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням суду законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення суду складено 24.12.2025.

Суддя В.О. Дичко