УХВАЛА

17 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 904/3155/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. -головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,

секретаря судового засідання - Кондратюк Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Комунального підприємства "Жилсервіс-5" Дніпровської міської ради на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.09.2025 (колегія суддів: Кощеєв І. М., Чус О. В., Верхогляд Т. А.) та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 (суддя Крижний О. М.) у справі

за позовом Комунального підприємства "Жилсервіс-5" Дніпровської міської ради до Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія", треті особи, які не заявляють самостійні вимог на предмет спору, на стороні позивача за первісним позовом: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), Державна інспекція енергетичного нагляду України (Держенергонагляд), Товариство з обмеженою відповідальністю "Група Капітал Строй", про визнання недійсним протоколу від 27.03.2024 № 96/2024

та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" до Комунального підприємства "Жилсервіс-5" Дніпровської міської ради про стягнення вартості необлікованої електричної енергії,

за участі представників:

позивача - Готвянського І. В.,

відповідача - Запорожця Д. Б.,

третьої особи - Державної інспекції енергетичного нагляду України - Карпика Л. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. Комунальне підприємство "Жилсервіс-5" Дніпровської міської ради (далі - КП "Жилсервіс-5"; позивач за первісним позовом; відповідач за зустрічним позовом) звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" (далі - ПрАТ "ПЕЕМ "ЦЕК"), відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) про визнання недійсним протоколу засідання комісії ПрАТ "ПЕЕМ "ЦЕК" від 27.03.2024 № 96/2024 про розгляд акта про порушення від 23.02.2024 № 00000662.

2. Позовні вимоги за первісним позовом обґрунтовано наявністю порушень при проведенні перевірки та складанні її результатів, оскільки порушення є надуманим та таким, що не відповідає дійсності, що надалі призвело до неправомірного складення протоколу комісії і неправомірного розрахунку за нібито необліковану електричну енергію.

3. КП "Жилсервіс-5" не погоджується із протоколом засідання з розгляду акта про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії від 27.03.2024 з огляду на те, що: його не було завчасно повідомлено про проведення перевірки; представниками ПрАТ "ПЕЕМ "ЦЕК" здійснено незаконне вторгнення до приміщення багатоповерхового житлового будинку за адресою: вул. Квартальна (Гладкова), 47, м. Дніпро; представники ПрАТ "ПЕЕМ "ЦЕК" без надання допуску співвласниками багатоквартирного будинку почали виконувати монтажно-демонтажні роботи у внутрішньобудинковій електричній мережі та відмовились надати заступнику директора КП "Жилсервіс-5" ДМР Поліщуку В. С. наряд-допуск на проведення робіт чи інші документи щодо повноважень перевірки; не були продемонстровані порушення у підвальному приміщення, оскільки двері були зачинені; на засіданні не було надано документів членами комісій для підтвердження своїх повноважень; не внесено до протоколу усіх зауважень представників споживача; не надано документів незалежної експертизи щодо встановлення перерізу дротів.

4. ПрАТ "ПЕЕМ "ЦЕК" звернулося із зустрічним позовом до КП "Жилсервіс-5" про стягнення вартості необлікованої електричної енергії у сумі 181 003,05 грн.

5. Вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані тим, що 23.02.2024 уповноваженими представниками ПрАТ "ПЕЕМ "ЦЕК" у присутності представника КП "Жилсервіс-5" було проведено технічну перевірку об`єкта за адресою: м. Дніпро, вул. Гладкова, 47 (під`їзди 5, 6), за результатами якої складено акт про порушення від 23.02.2024 № 00000662, в якому зафіксоване самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку. За результатами розгляду вказаного акта комісією нараховано загальну вартість необлікованої електричної енергії у розмірі 181 003,05 грн.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

6. Між ПрАТ "ПЕЕМ "ЦЕК" та КП "Жилсервіс-5" Дніпровської міської ради укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі - Договір), зокрема, за об`єктом, який розташований за адресою: вул. Гладкова, 47, м. Дніпро, на освітлення ліфта, сходових клітин, шляхом приєднання до публічного договору (за документально підтвердженим фактом споживання електричної енергії).

7. 23.02.2024 представниками ПрАТ "ПЕЕМ "ЦЕК" у присутності представника споживача - заступника директора КП "Жилсервіс-5" Дніпровської міської ради Поліщука В. С. проведено технічну перевірку об`єкта КП "Жилсервіс-5" Дніпровської міської ради за адресою: м. Дніпро, вул. Гладкова, 47 (під`їзди 5, 6), за результатами якої складено акт про порушення від 23.02.2024 №00000662 (далі - акт про порушення).

8. В акті про порушення зазначено наступне:

- факт порушення споживачем п.п. 7 п. 8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), яке полягало у самовільному підключенні електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, і порушенні схеми обліку;

- самовільне підключення виконано проводами АПВ 2x1,5 мм2 - 2 шт. та АПВ 2x6 мм2 - 3 шт. від внутрішньобудинкових мереж із щитової та із стояка житлового будинку;

- електроенергія споживається безобліково;

- порушення продемонстровано споживачу та відображено схему електроспоживання споживача;

- самовільне підключення виконано неприховано;

- схема обліку електричної енергії відновлена;

- виконано відключення самовільного приєднання;

- розгляд акта про порушення відбудеться на засіданні комісії 27.03.2024 о 10:00 год за адресою: м. Дніпро, вул. Кедріна, 28 (актова зала); на засідання запрошується споживач або уповноважена ним особа.

9. Представник споживача від підпису в акті відмовився. В акт внесені зауваження представника споживача такого змісту: "З актом не згоден, факти викладені у акті не відповідають дійсності".

10. До акта про порушення додано акт про усунення порушення і фото- та відеоматеріали.

11. 27.03.2024 відбулося засідання з розгляду акта про порушення від 23.02.2024 № 00000662, на якому були присутні представники споживача: Задорожній О. М., Поліщук В. С., Лук`янов О. І., також був запрошений провідний інженер відділу технічного аудиту ПрАТ "ПЕЕМ "ЦЕК" ОСОБА_1. та були заслухані зауваження і доводи представників споживача.

12. За результатами засідання комісією прийнято рішення, викладене у протоколі від 27.03.2024 № 96/2024 з розгляду акта про порушення ПРРЕЕ, згідно з яким визнано неістотними та не вагомими для скасування акта зауваження споживача, прийнято рішення визнати акт таким, що складений правомірно, та виконати розрахунок обсягу вартості необлікованої електричної енергії згідно з главою 8.4 ПРРЕЕ.

13. Відповідно до розрахунку вартості безобліково спожитої електричної енергії по акту від 23.02.2024 № 00000662 вартість необлікованої електричної енергії за 183 дні становить 181 003,05 грн.

14. 27.03.2024 на оплату вказаної суми виставлено рахунок № 2, який разом із протоколом засідання комісії та розрахунком вартості безобліково спожитої електричної енергії направлено КП "Жилсервіс-5" Дніпровської міської ради та отримано останнім 16.04.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та не заперечується останнім.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

15. 21.11.2024 Господарський суд Дніпропетровської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.09.2025, про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову.

16. Рішення суду про відмову у задоволення первісного позову обґрунтовано тим, що акт про порушення ПРРЕЕ від 23.02.2024 № 000000662 відповідає положенням пункту 8.2.5 ПРРЕЕ, а тому доводи КП"Жилсервіс-5" щодо невідповідності акта вимогам ПРРЕЕ у цій частині відхиляються як необґрунтовані; розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії на підставі вказаного акта виконаний з урахуванням вимог глави 8.4 розділу 8 ПРРЕЕ; посилання на проведення 19.02.2024 робіт Товариством з обмеженою відповідальністю "Капітал Строй" як на підтвердження відсутності безоблікового споживання не може вважатися належним доказом, оскільки факт безоблікового споживання встановлено уповноваженими на те особами; доказів відсутності факту самовільного позаоблікового підключення позивача за первісним позовом не надано, а доводів відповідача за первісним позовом не спростовано.

17. Щодо зустрічного позову суд встановив, що здійснений позивачем розрахунок обсягу необлікованої електричної енергії, донарахованої відповідачу, є арифметично правильним та проведеним за належними формулами, з урахуванням правильних значень необхідних параметрів. Матеріалами справи підтверджується, що рахунок від 27.03.2024 № 552 відповідач за зустрічним позовом отримав 16.04.2024, що свідчить про те, що строк оплати є таким, що настав, разом із тим доказів оплати вартості необлікованої електроенергії у сумі 181 003,40 грн КП"Жилсервіс-5" не надав.

Короткий зміст касаційної скарги

18. 15.10.2025 КП "Жилсервіс-5" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову та задоволення первісного позову.

19. Касаційне провадження відкрито на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

20. Скаржник із посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного врахування висновків Верховного Суду, викладених:

- у постанові від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17 щодо застосування статей 11, 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 30 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017), статей 1, 2, 4, 21 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017);

- у постановах Верховного Суду України від 25.02.2015 у справі № 17/192, від 07.10.2015 у справі № 916/3371/14 щодо застосування статей 224, 225 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статті 614 ЦК України;

- у постановах Верховного Суду від 14.12.2018 у справі № 914/809/18, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18 щодо застосування статті 86 ГПК України.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

21. Державна інспекція енергетичного нагляду України (далі - Держенергонагляд) у відзиві на касаційну зазначає, що за інформацією, зазначеною у Протоколі засідання комісії Позивача з розгляду акту про порушення ПРРЕЕ від 27.03.2024 для алюмінієвих проводів перерізом 1.5 мм2 допустимий струм, який може протікати через поперечну площу перерізу проводів визначено на рівні 13А, відповідно до таблиці 1.3.5. ПУЕ., однак вказаний пункт таблиці не містить інформації для допустимих струмів алюмінієвих проводів зазначеного перерізу, найближчі табличні значення, наведені для таких проводів 2мм2. Одночасно Держенергонагляд звертає увагу, що питання перегляду актів про порушення Правил, протоколів засідання Комісії з розгляду актів, проведення розрахунків добового обсягу споживання електричної енергії тощо, не належать до компетенції останнього.

22. У відзиві ПрАТ "ПЕЕМ "ЦЕК" просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Позиція Верховного Суду

23. Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, колегія суддів зазначає таке.

24. Згідно із положеннями пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

25. При цьому пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

26. Відповідно до положень згаданої норми касаційний перегляд з указаних підстав може відбутися за наявності таких складових:

- суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду;

- спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

27. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, який було сформульовано у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", зокрема і пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.

28. При цьому з-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.

29. Подібність правовідносин суд касаційної інстанції визначає з урахуванням обставин кожної конкретної справи. Це врахування слід розуміти як оцінку подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні відносини).

30. Не можна посилатись на неврахування висновку Верховного Суду як на підставу для касаційного оскарження, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення. Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить у першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичні обставини у справі, що формуються, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися в процесі її розгляду.

31. Проаналізувавши доводи касаційної скарги, Верховний Суд вважає, що такі доводи є безпідставними з огляду на таке.

32. У справі, що розглядається, причиною виникнення спору за первісним позовом стало питання наявності / відсутності підстав для скасування протоколу засідання комісії про розгляд акта про порушення, а також за зустрічним позовом - стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Суди за первісним позовом досліджували питання відповідності акта про порушення положенням пункту 8.2.5 ПРРЕЕ та відповідності вимогам ПРРЕЕ. З`ясовували наявність підстав для стягнення вартості необлікованої електричної енергії на підставі вказаного акта про порушення за зустрічним позовом, відповідність розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії вимогам глави 8.4 розділу 8 ПРРЕЕ. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що факт безоблікового споживання було встановлено уповноваженими на те особами; доказів відсутності факту самовільного позаоблікового підключення позивача за первісним позовом не надано, а доводів відповідача за первісним позовом не спростовано. Суди також дійшли висновку, що розрахунок обсягу необлікованої електричної енергії, є арифметично правильним та проведеним за належними формулами, з урахуванням правильних значень необхідних параметрів, матеріалами справи підтверджується, що строк оплати є таким, що настав.

33. Надаючи оцінку доводам скаржника щодо неврахування судами попередніх інстанцій при вирішенні вказаної справи висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17, постановах Верховного Суду України від 25.02.2015 у справі № 17/192, від 07.10.2015 у справі № 916/3371/14, постановах Верховного Суду від 14.12.2018 у справі № 914/809/18, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, суд касаційної інстанції керується таким.

34. У справі № 910/17955/17 предметом розгляду були позовні вимоги про скасування рішення комісії з розгляду акта про порушення, оформленого протоколом, обґрунтовані відсутністю вини позивача, складу правопорушення, а також недоведеністю та надуманістю відповідачем факту порушення позивачем Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), з подальшим свідомим внесенням недостовірних відомостей до акта; відсутністю підстав для застосування Методики на підставі акта; донарахування здійснені за період, коли представниками відповідача було проведено декілька перевірок дотримання позивачем вимог ПКЕЕ та жодних порушень не встановлено; акт складений та підписаний особами, які не є уповноваженими особами відповідача та не мають права підпису від його імені. Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили із того, що нарахування вартості недоврахованої електричної енергії здійснено згідно з пунктом 2.9 та за формулою 2.7 Методики, разом із тим таке нарахування необхідно було здійснити на підставі пункту 2.8 Методики та за формулою 2.11, а тому дійшли висновку про порушення відповідачем норм ПКЕЕ, що є підставою для скасування рішення комісії з розгляду акта про порушення, оформлене протоколом. Залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій, Велика Палата Верховного Суду (постанова від 14.01.2020), зокрема, зазначила, що рішення постачальника електричної енергії про донарахування споживачу вартості недорахованої спожитої електроенергії не є оперативно-господарською санкцію, тому до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення статей 235- 237 ГК України, отже, позивачем обрано належний спосіб захисту, оскільки вартість необлікованої електроенергії є платою за поставлену електричну енергію, а не оперативно-господарською санкцією чи збитками в розумінні законодавства про електроенергетику.

35. У справі № 17/192, в якій предметом розгляду були позовні вимоги інвестора щодо стягнення збитків, які полягають у додаткових витратах на завершення будівництва за інвестиційним договором (обґрунтованих тим, що позивач був змушений укласти новий інвестиційний договір у зв`язку з невиконанням відповідачем-забудовником своїх зобов`язань за інвестиційним договором), Верховний Суд України, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, зазначив про необхідність встановлення таких обставини: з яких причин позивач зазнав відповідних збитків і чи не була неможливість завершення забудовником будівництва наслідком накладення на нього заборони вчиняти певні дії; чи настав строк виконання забудовником зобов`язання на час укладення інвестором нового інвестиційного договору.

36. У справі № 916/3371/14 розглядався спір про стягнення збитків у виді неодержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів. Верховний Суд України у цій справі дійшов висновку про необхідність задоволення позову з огляду на те, що висновки судів попередніх інстанцій про відсутність у діях відповідача складу цивільного правопорушення є необґрунтованими, оскільки товариство користувалося земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, що позбавило позивача права одержати дохід у виді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено.

37. Твердження ж скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 14.12.2018 у справі № 914/809/18, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18 (блок доводів касаційної скарги про порушення судами норм процесуального права), є необґрунтованими, позаяк надані касаційним судом у згаданих постановах висновки стосуються загальних підходів до оцінки доказів при з`ясуванні обставин будь-якої господарської справи, а тому вони не можуть бути покладені у заперечення висновків судів у цій справі, які ґрунтуються на оцінці судами іншої сукупності доказів та за іншого предмета доказування.

38. Таким чином, проаналізувавши зміст постанов Великої Палати Верховного Суду, Верховного Суду України та постанов Верховного Суду, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, за критеріями подібності, ураховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 12.10.2021 y справі № 233/2021/19, у тому числі через призму наявності / відсутності підстав вважати, що має місце неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду та Верховного Суду України, суд касаційної інстанції дійшов висновку про неподібність зазначених вище справ зі справою, що розглядається, з точки зору фактично-доказової бази та обставин справи, встановлених судами, і тому застосування норм матеріального права за неподібності правовідносин у цих справах не може бути аналогічним, а вказані для порівняння судові рішення релевантними до обставин цієї справи.

39. Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що посилання на практику Верховного Суду та Верховного Суду України (без аналізу і врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних у матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у справі, що розглядається, норм матеріального права без урахування висновків Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду щодо їх застосування.

40. Колегія суддів констатує, що висновки у справах, на які посилається скаржник, та у цій справі, в якій подано касаційну скаргу, не можуть вважатися подібними, оскільки відповідні висновки у зазначених справах виокремлені скаржником із контексту судових рішень, при цьому не враховано викладені у цих рішеннях правові позиції Верховного Суду щодо спірних правовідносин і предмета спору в контексті досліджуваних судами у вказаних справах доказів та встановлених фактичних обставин.

41. З огляду на зазначене підстава касаційного оскарження, передбачена у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшла підтвердження.

42. У зв`язку з тим, що Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження відповідно до приписів статті 296 ГПК України, судовий збір за розгляд касаційної скарги покладається на скаржника та поверненню згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" не підлягає.

Керуючись статтями 234, 235, 240, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства "Жилсервіс-5" Дніпровської міської ради на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.09.2025 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 у справі № 904/3155/24 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач