ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 грудня 2025 року Справа № 903/25/25 (903/1126/25)

за позовом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬТАБАК» Демчана Олександра Івановича

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АС-ОРТ», м. Луцьк

про визнання правочину недійсними та стягнення коштів

в межах розгляду справи №903/25/25

за заявою Акціонерного товариства Райффайзен Банк

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬТАБАК»

про банкрутство

Суддя Шум Микола

Секретар с/з Сосновська Юлія

Учасники справи: н/з

встановив:

встановив: постановою Господарського суду Волинської області від 30.09.2025 у справі №903/25/25 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬТАБАК» банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором майна товариства призначено арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича.

04.12.2025 сформовано в системі «Електронний суд, а 05.12.2025 зареєстровано в Господарському суді Волинської області позовну заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬТАБАК» арбітражного керуючого Демчана О. І., в якій позивач просить суд:

Визнати недійсним Договір 20/08-24 від 20.08.2024 про відступлення права вимоги, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньтабак» (43000, м. Луцьк, вул. Транспортна, буд.1; код 21736857) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС-ОРТ» (43023, м. Луцьк, вул. Корсака Івана, буд. 1; код 13357502).

Застосувати реституцію та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АС-ОРТ» (43023, м. Луцьк, вул. Корсака Івана, буд. 1; код 13357502) грошові кошти у розмірі 24 679 462,00 грн (двадцять чотири мільйони шістсот сімдесят дев`ять тисяч чотириста шістдесят дві гривні 00 коп.), що були сплачені за Договором 20/08-24 від 20.08.2024.

Судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «АС-ОРТ» (43023, м. Луцьк, вул. Корсака Івана, буд. 1; код 13357502).

Позивач просить також суд надати ліквідатору ТОВ «Волиньтабак» арбітражному керуючому Демчану О.І. можливість участі у всіх судових засіданнях з розгляду даної позовної заяви в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon або за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

В обґрунтування позовних вимог ліквідатор банкрута, серед іншого, покликається на фраудаторності оспорюваного правочину, зокрема, приписи ч. 1 ст. 42 КУзПБ.

Одночасно, із позовною заявою, ліквідатор банкрута подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд

застосувати заходи забезпечення позову щодо позовної заяви ТОВ «Волиньтабак» (43000, м. Луцьк, вул. Транспортна, буд.1; код 21736857) про визнання недійсного договору відступлення права вимоги та стягнення коштів, а саме:

- Накласти арешт на кошти ТОВ «АС-ОРТ» (43023, м. Луцьк, вул. Корсака Івана, буд. 1; код 13357502) у межах суми стягнення 24 679 462,00 грн (двадцять чотири мільйони шістсот сімдесят дев`ять тисяч чотириста шістдесят дві гривні 00 коп.).

- Накласти арешт на рухоме майно ТОВ «АС-ОРТ» (43023, м. Луцьк, вул. Корсака Івана, буд. 1; код 13357502) у межах суми стягнення 24 679 462,00 грн (двадцять чотири мільйони шістсот сімдесят дев`ять тисяч чотириста шістдесят дві гривні 00 коп.):

транспортний засіб: VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року, колір: білий, вантажний фургон, номерний знак: НОМЕР_1 ;

транспортний засіб: FORD TRANSIT CONNECT, 2006 року, колір: сірий, легковий пасажирський, номерний знак: НОМЕР_2 ;

транспортний засіб PEUGEOT PARTNER, 2004 року, колір: білий, вантажний вантажопасажирський, номерний знак: НОМЕР_3 ;

транспортний засіб: TOYOTA COROLLA, 2005 року, колір: чорний, легковий хетчбек;

транспортний засіб: LEXUS LS 500H, 2018року, колір: чорний, легковий седан, номерний знак: НОМЕР_4 ;

транспортний засіб: PEUGEOT PARTNER, 2014 року, колір: білий, вантажний фургон малотонажний, номерний знак: НОМЕР_5 ;

транспортний засіб: TOYOTA COROLLA, 2007 року, колір: сірий, легковий універсал, номерний знак: НОМЕР_6 ;

транспортний засіб: DACIA DOKKER, 2014 року, колір: білий, вантажний, номерний знак: НОМЕР_7 ;

транспортний засіб: VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2008 року, колір: сірий, вантажний фургон малотонажний, номерний знак: НОМЕР_8 ;

транспортний засіб: LEXUS RX 300, 2021 року, колір: білий, легковий, номерний знак: НОМЕР_9 ;

транспортний засіб: PEUGEOT PARTNER, 2008 року, колір: білий, вантажний фургон, номерний знак: НОМЕР_10 .

- Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 08.12.2025 постановлено, серед іншого:

Прийняти позовну заяву до розгляду.

Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Розгляд справи по суті призначити в судовому засіданні на 16.12.2025 на 12:30 год.

Заява позивача про забезпечення позову буде розглянута у відповідному судовому засіданні.

Запропонувати відповідачу подати суду в порядку ст.ст. 165, 178 ГПК України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову (при наявності), одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду.

Запропонувати позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 5-ти днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачам; відповідачам заперечення на відповідь позивача, протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

15.12.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

15.12.2025 до суду надійшли заперечення на заяву про забезпечення позову.

16.12.2025 від відповідача ТОВ «АС-ОРТ» надійшло клопотання про долучення документів.

16.12.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Суд протокольною ухвалою від 16.12.2025 приймає та долучає процесуальні заяви сторін спору до матеріалів справи.

Щодо заяви позивача про забезпечення позову.

Заява позивачем обґрунтована тим, що ліквідатором ТОВ «Волиньтабак» у межах виконання покладених на нього обов`язків отримано виписки з банківських рахунків ТОВ «Волиньтабак» за відповідні періоди господарської діяльності банкрута.

Після їх детального аналізу встановлено, що ТОВ «Волиньтабак» здійснило значні перекази грошових коштів, у період фактичного припинення господарської діяльності банкрута, на користь ТОВ «АС-ОРТ».

Відповідно до виписки по рахунку ТОВ «Волиньтабак» відкритого у АТ «ОТП Банк» банкрутом здійснено 6 транзакцій на користь ТОВ «АС-ОРТ» у загальному розмірі 24 679 462,00 грн, 30.08.2024 та 03.09.2024.

Фактично ТОВ «АС-ОРТ» не здійснювало реального продажу жодного права вимоги договір №20/08-24 від 20.08.2024 про відступлення права вимоги мав формальний характер і використовувався як механізм для приховування виведення значних сум грошових коштів у період, коли ТОВ «Волиньтабак» уже мало непогашені зобов`язання перед кредиторами.

ТОВ «АС-ОРТ» є заінтересованою особою стосовно ТОВ «Волиньтабак» в розумінні ст. 1 Кодексу України з процедур про банкрутство

Відповідно до ч.1-2 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, серед іншого, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Верховний Суд у постанові від 19.12.2024 по справі №921/110/23(921/170/24) дійшов висновку, що можливість відповідача розпорядитись спірним майном є беззаперечною, при цьому у позивача відсутній обов`язок доводити доказами вчинення боржником конкретних дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення:

« 30. У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. Така правова позиція міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 зі справи №905/448/22.

31. У справі № 905/448/22 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, фактично, уточнила попередній висновок про застосування положень процесуального законодавства щодо вжиття заходів забезпечення позову, виснувавши, що доведення стороною обставин вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо), про які йде мова у постанові Верховного Суду від 05.08.2022 у справі № 905/447/22, може бути однією з підстав для застосування заходів забезпечення позову, однак не є обов`язковою підставою для їх застосування. (постанови Верховного Суду від 10.01.2024 зі справи №910/268/23, від 08.07.2024 зі справи № 916/143/24).

32. Стала та актуальна практика Верховного Суду покладає на заявника необхідність обґрунтування підстав, які можуть утруднити чи унеможливити виконання судового рішення у разі задоволення позову, однак визначає, що такі обґрунтування не обов`язково мають бути доведеними доказами вчинення боржником дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08.07.2024 зі справи № 916/143/24».

Відтак, обґрунтованість вимог заявника доводиться обставинами та доказами, що долучаються до цієї заяви, які свідчать, що з огляду на попередню поведінку заінтересованої особи ТОВ «АС-ОРТ» відносно боржника, зокрема, щодо виведення коштів з балансу банкрута шляхом укладання фраудаторних угод з боржником, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки ТОВ «АС-ОРТ», за наявності вищезгаданих обставин, не позбавлене можливості аналогічно здійснити виведення активів із власності на користь третіх осіб, при цьому можливість відповідача розпорядитись наявним майном та коштами є очевидною.

Накладення арешту на грошові кошти та майно ТОВ «АС-ОРТ» у розмірі суми стягнення не порушує збалансованість інтересів сторін, оскільки у випадку задоволення цього позову відповідні кошти та майно будуть використані для погашення вимог кредиторів ТОВ «Волиньтабак», в той час як відповідні кошти та майно, до закінчення розгляду справи, із власності відповідача не вибувають, відповідний арешт є тимчасовим заходом, що дозволить забезпечити виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Накладення арешту на грошові кошти та майно ТОВ «АС-ОРТ» у розмірі суми стягнення забезпечить повне фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позовної заяви; зважаючи на обставини виведення активів ТОВ «Волиньтабак» на користь заінтересованих щодо банкрута осіб, існує висока ймовірність утруднення чи неможливості виконання судового рішення в майбутньому; вжиття заходів забезпечення, про які просить заявник, не має негативного впливу на права та інтереси третіх осіб.

Щодо накладення арешту на майно відповідача ТОВ «АС-ОРТ».

Верховний Суд у постанові від 08.07.2024 по справі №916/143/24, із посиланням на постанову Верховного Суду від 03.03.2023 по справі №905/448/22 дійшов до висновку про можливість застосування заходів забезпечення позову шляхом одночасного накладення арешту як на грошові кошти, що належать відповідачу, так і на майно, яке належить останньому, але саме у межах суми, яка була б достатньою для відповідного стягнення, у випадку недостатності арештованих грошових коштів, тобто лише в межах різниці між сумами ціни позов та арештованих грошових коштів.

Ліквідатором виявлено, що ТОВ «АС-ОРТ» належить на праві власності наступне рухоме майно:

-транспортний засіб: VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року, колір: білий, вантажний фургон, номерний знак: НОМЕР_1 ;

-транспортний засіб: FORD TRANSIT CONNECT, 2006 року, колір: сірий, легковий пасажирський, номерний знак: НОМЕР_2 ;

-транспортний засіб PEUGEOT PARTNER, 2004 року, колір: білий, вантажний вантажопасажирський, номерний знак: НОМЕР_3 ;

-транспортний засіб: TOYOTA COROLLA, 2005 року, колір: чорний, легковий хетчбек;

-транспортний засіб: LEXUS LS 500H, 2018року, колір: чорний, легковий седан, номерний знак: НОМЕР_4 ;

-транспортний засіб: PEUGEOT PARTNER, 2014 року, колір: білий, вантажний фургон малотонажний, номерний знак: НОМЕР_5 ;

-транспортний засіб: TOYOTA COROLLA, 2007 року, колір: сірий, легковий універсал, номерний знак: НОМЕР_6 ;

- транспортний засіб: DACIA DOKKER, 2014 року, колір: білий, вантажний, номерний знак: НОМЕР_7 ;

- транспортний засіб: VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2008 року, колір: сірий, вантажний фургон малотонажний, номерний знак: НОМЕР_8 ;

- транспортний засіб: LEXUS RX 300, 2021 року, колір: білий, легковий, номерний знак: НОМЕР_9 ;

- транспортний засіб: PEUGEOT PARTNER, 2008 року, колір: білий, вантажний фургон, номерний знак: НОМЕР_10 .

При цьому ліквідатор звертає увагу суду, що у позивача відсутні достовірні відомості щодо вартості наявного у відповідача майна, а також щодо обсягу наявних грошових коштів, у зв`язку із чим ліквідатор позбавлений можливості визначити різницю між сумою ціни позову та фактично арештованих грошових коштів, заява про забезпечення позову подається в межах загальної суми ціни позову.

Враховуючи приписи ст. 139 ГПК України та для підтвердження своєї сумлінності в питанні заявленого забезпечення позову, ТОВ «Волиньтабак» готове вчинити всі встановлені судом дії, для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Заперечення відповідача обґрунтовані тим, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

В силу вимог положень процесуального закону, що стосується забезпечення позову, заявник має надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення в період пред`явлення позову до суду.

Проте, заявником не викладено обставин та не надано доказів, які вказують на реальні наміри ТОВ «АС ОРТ» вчиняти будь які дії, які можуть створити загрозу утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду.

При цьому, під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість майбутнього позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Саме лише подання ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬТАБАК» арбітражного керуючого Демчан О.І. позовної заяви про визнання недійсним правочину та стягнення коштів , не є достатньою підставою для вжиття заявлених заходів забезпечення позову, оскільки не свідчить про наміри ТОВ «АС - ОРТ» вчиняти дії, які направлені на ухилення від виконання майбутнього рішення у даній справі.

Крім того, у заяві про забезпечення позову заявник не навів жодного доводу, що ТОВ «АС - ОРТ» вчиняє дії чи буде вчиняти, які направлені на ухилення від виконання майбутнього рішення у даній справі.

Заявляючи про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, заявник не навів обставин, з якими законодавство пов`язує необхідність для їх вжиття та не підтвердив їх належними доказами.

10.02.1993 Товариство з обмеженою відповідальністю «АС - ОРТ» було зареєстровано як юридичну особу, а 27.07.1994 взято на облік як платника податків.

З початку свого заснування та по теперішній час впродовж двадцяти років,

Відповідач здійснює безперервну господарську діяльність, зокрема в сфері надання послуг з перевезення вантажів. Основний КВЕД 49.41. Вантажний автомобільний транспорт.

Безпідставне вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на кошти та рухоме майно ТОВ «АС-ОРТ» зумовить безпідставне втручання в господарську діяльність останнього та призведе до неможливості здійснення оплати за паливо та обслуговування автомобілів, що фактично заблокує та припинить діяльність Відповідача та спричинить банкрутство.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

Зважаючи на вищевикладене, відповідач вважає, що доводи заявника та надані ним докази щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв`язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зважаючи на необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, враховуючи, що заявником у встановленому процесуальним законом порядку не доведено суду, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не підтверджують наявність правових підстав для задоволення заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬТАБАК» арбітражного керуючого Демчан О.І. про забезпечення позову та вжиття заходів забезпечення позову.

Суд оцінивши позицію заявника та відповідача, врахувавши наведені доводи та обґрунтування, ухвалив в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. Судове рішення мотивовано таким:

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal у. the United Kingdom, (22414/93) 119961 ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

У відповідності із ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, ймовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №922/2277/19 від 14.05.2020.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони здійснювати певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Підставою застосування запропонованих заходів забезпечення позову заявник зазначає лише те, що накладення арешту на грошові кошти та майно ТОВ «АС-ОРТ» у розмірі суми стягнення забезпечить повне фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позовної заяви; зважаючи на обставини виведення активів ТОВ «Волиньтабак» на користь заінтересованих щодо банкрута осіб, існує висока ймовірність утруднення чи неможливості виконання судового рішення в майбутньому;

Однак, заявник не зазначає та не надає жодних доказів щодо фактичних обставин, з якими пов`язано застосування запропонованого виду забезпечення позову.

Саме по собі посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без посилання на відповідні докази не може бути підставою для задоволення заяви та забезпечення позову.

Відповідні положення містяться у постанові КГС ВС від 18.10.2021 у справі №910/7029/21.

Ліквідатор в обґрунтування заяви про забезпечення позову поклав доводи та аргументи, якими обумовлено позовні вимоги. Проте, заява про забезпечення позову повинна містити доводи позивача про наявність реальних дій, які б підтверджували, серед іншого, відчуження майна. Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Суд погоджується з доводами ТОВ «АС-ОРТ», що саме лише подання ліквідатором Товариства з обмежено відповідальністю ВОЛИНЬТАБАК заяви про визнання недійсним правочину та стягнення коштів не є достатньою підставою для вжиття заявлених заходів забезпечення позову, оскільки не свідчить про наміри що ТОВ «АС-ОРТ» вчиняти дії, які направлені на ухилення від виконання майбутнього рішення у даній справі.

Крім того, у заяві про забезпечення позову заявник не навів жодного доводу, що ТОВ «АС-ОРТ» вчиняє дії чи буде вчиняти, які направлені на ухилення від виконання майбутнього рішення у даній справі.

Заявляючи про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, заявник не навів обставин, з якими законодавство пов`язує необхідність для їх вжиття та не підтвердив їх належними доказами.

Суд бере до уваги, що 10.02.1993 Товариство з обмеженою відповідальністю «АС-ОРТ» було зареєстровано як юридичну особу, а 27.07.1994 взято на облік як платника податків.

З початку свого заснування та по теперішній час впродовж двадцяти років, Відповідач здійснює безперервну господарську діяльність, зокрема в сфері надання послуг з перевезення вантажів. Основний КВЕД 49.41. Вантажний автомобільний транспорт.

Безпідставне вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на кошти та рухоме майно ТОВ «АС-ОРТ» зумовить безпідставне втручання в господарську діяльність останнього.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

З огляду на викладене, оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, зважаючи на необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, враховуючи, що заявником у встановленому процесуальним законом порядку не доведено суду, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про відсутність правових підстави для задоволення заяви та вжиття заходів до забезпечення позову на підставі ст.137 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 120, 136, 137, 138, 139, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньтабак» від 04.12.2025 (вх.№01-87/5640/25) про забезпечення позову (поданої одночасно із позовною заявою) відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256 ГПК України

Ухвала суду підписана 22.12.2025

Суддя Микола ШУМ