РІШЕННЯ

Іменем України

26 грудня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/184/13-г(927/1110/25)

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" (Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: арбітражний керуючий Лященко Павло Володимирович) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення 54 235 грн 68 коп., поданої в межах справи за заявою КРЕДИТОРА: фізичної особи-підприємця Коленченка Олександра Олександровича АДРЕСА_1
БОРЖНИК: Товариство з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" 16600, м. Ніжин Чернігівської області, вул. Глібова, 1
про порушення справи про банкрутство
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.02.2013 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі".

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 боржника визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру, виконуючим обов`язки ліквідатора банкрута призначено арбітражного керуючого Лященка П.В.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 постанову Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 скасовано, справу передано для продовження розгляду до місцевого господарського суду.

На підставі розпорядження від 04.05.2022 № 02-01/76/22 керівника апарату Господарського суду Чернігівської області "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи № 927/184/13-г" був призначений повторний автоматичний розподіл справи № 927/184/13-г, внаслідок якого для її розгляду визначено суддю А.С. Сидоренка.

07.11.2025 до Господарського суду Чернігівської області, в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі", надійшла позовна заява від 30.10.2025 № 01-07/1540 Товариства з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення солідарно 54 235,68 грн (присвоєно єдиний унікальний номер 927/1110/25).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачами своїх зобов`язань щодо оплати теплової енергії, поставленої у період з 01.01.2021 по 30.09.2025.

Нормативно - правовим обґрунтуванням позовних вимог позивачем визначено, зокрема, приписи Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно п. 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс введений в дію з 21.10.2019. З дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.11.2025:

прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 927/184/13-г (927/1110/25);

постановлено розгляд позовної заяви здійснювати в межах справи № 927/184/13-г про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами;

залучено арбітражного керуючого Лященка Павла Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 335 від 28.02.2013; РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_5; е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

встановлено процесуальний строк для подання відповідачами відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

встановлено процесуальні строки: для подання позивачем відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; для подання відповідачем заперечення - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив;

встановлено процесуальний строк для подання третьою особою (арбітражним керуючим Лященком Павлом Володимировичем) письмових пояснень щодо позову - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" про витребування доказів задоволено;

витребувано від Управління "Центр надання адміністративних послуг" Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області (16600, м. Ніжин Чернігівської області, вул. Покровська, 8) інформацію щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) наступних фізичних осіб:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (можливе місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (можливе місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

витребувано від Комунального підприємства "Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації" Чернігівської обласної ради (16600, м. Ніжин Чернігівської області, вул. Покровська, 18) інформацію щодо зареєстрованого права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 станом на 31.12.2012;

витребувано від Ніжинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (16600, м. Ніжин Чернігівської області, вул. Гоголя, 6; код 35057259) відомості з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо державної реєстрації смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ).

21.11.2025 від Управління «Центр надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Ніжинської міської ради на виконання ухвали суду від 12.11.2025 надійшов лист №06-10/2502 від 17.11.2025, в якому зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 відсутня.

24.11.2025 від Комунального підприємства "Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації" Чернігівської обласної ради на виконання ухвали суду від 12.11.2025 надійшов лист №01/34-490 від 19.11.2025, в якому зазначено, що станом на 31.12.2012 право власності на квартиру АДРЕСА_4 зареєстровано на праві спільної часткової власності за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого органом приватизації при виконкомі Ніжинської міської ради народних депутатів 21.01.1998 року.

04.12.2025 до Господарського суду Чернігівської області надійшов лист від 25.11.2025 № 760/799-10-25-33.8/33.8 Ніжинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яким останній повідомив про наявність актового запису про смерть № 161 від 24.02.2014, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області на громадянина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Положеннями ч. 2 ст. 16 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", який набрав чинності з 15.01.2004, було визначено, що місце проживання особи, яке на день набрання чинності цим Законом підтверджувалося пропискою або було відповідно зареєстроване, вважається зареєстрованим.

Відповідно до п. 2 розділу VІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні", який набрав чинності з 1 грудня 2021 року, місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до набрання чинності цим Законом, не підлягає повторній реєстрації (декларуванню).

Вказана вище ухвала суду від 12.11.2025, що направлялась відповідачу ОСОБА_1 на адресу реєстрації, була повернута до суду з відміткою відділу поштового зв`язку - адресат відсутній за вказаною адресою.

За змістом п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, вказана вище ухвала суду від 12.11.2025, є такою, що отримана відповідачем 17.11.2025 (дата відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження), а тому останні є таким, що належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Додатково ОСОБА_1 був повідомлений про відкриття провадження у справі шляхом розміщення 14.11.2025 оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cn.arbitr.gov.ua.

Крім того, згідно загальновідомої інформації, у застосунку "Дія", Мінцифрою спільно з Державною судовою адміністрацією України, ДП "Центр судових сервісів" та ДП "Інформаційні судові системи", реалізовано послугу щодо отримання громадянами України сповіщення про призначені судові засідання, у яких вони є учасниками справи, а також отримання електронного судового рішення з кваліфікованим електронним підписом суддів (https://diia.gov.ua/news/ukrayinci-mozhut-koristuvatisya-elektronnim-sudovim-rishennyam-u-diyi-zamist-paperovogo-dokumenta-nova-posluga-v-diyi).

З цією метою в ухвалі від 12.11.2025 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі судом був вказаний РНОКПП відповідача.

Також інформація про відкриття провадження у справі була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним.

Процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Зі ст. 175 Господарського процесуального кодексу України кореспондують положення ст. 231 цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Зі змісту п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України слідує, що правонаступника фізичної особи у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

За приписами ст. 26 Цивільного кодексу України усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

У відповідності до ст. 30 Цивільного кодексу України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до положень ст. 44 Господарського процесуального кодексу України усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність). Фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи здатні особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (процесуальна дієздатність).

Згідно зі ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі є позивачі та відповідачі.

Статтями 42, 46 Господарського процесуального кодексу України визначені права та обов`язки учасників справи, процесуальні права та обов`язки сторін.

Виходячи з положень ст.ст. 56, 58, 60 Господарського процесуального кодексу України сторона може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник. Повноваження представника сторони - фізичної особи мають бути підтверджені довіреністю цієї фізичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або у визначених законом випадках іншою особою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Системний аналіз приведених норм права доводить до висновку, що на момент звернення з позовом до суду відповідач - фізична особа має мати процесуальну правосуб`єктність, а отже - бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України).

Наведене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 473/1433/18, постанові Верховного Суду від 30.06.2023 у справі № 681/1267/22.

Не може бути пред`явлений та розглядатися судом позов, пред`явлений до померлої особи.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, а й щодо національних судів ("Diya 97 v. Ukraine", №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

Норма ст. 231 Господарського процесуального кодексу України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених цією нормою, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судом та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

В процесі розгляду справи судом з`ясовано, що відповідач у справі ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , відтак його цивільна правоздатність та дієздатність, процесуальна правоздатність та дієздатність припинились ще до пред`явлення позову та відкриття провадження у справі.

Правонаступників у справі може бути залучено тільки у випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження.

За таких обставин, провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" до ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради № 520 від 26.12.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" визнано виробником та виконавцем послуг по теплопостачанню та гарячому водопостачанню у м. Ніжині.

На ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 у ТОВ "НіжинТеплоМережі" відкрито особовий рахунок споживача комунальних послуг № 7715 на квартиру АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою ТОВ "НіжинТеплоМережі" № 01-07/1541 від 30.10.2025.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 20.10.2020 № 384 "Про початок опалювального сезону 2020-2021 рр. на території Ніжинської міської об`єднаної територіальної громади Чернігівської області" зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" розпочати надання послуг з теплопостачання з 20.10.2020 року.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 15.04.2021 № 137 "Про припинення опалювального сезону в Ніжинській територіальній громаді" вирішено Товариству з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" припинити з 16.04.2021 року опалювальний сезон в Ніжинській територіальній громаді.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 18.10.2021 № 397 "Про початок опалювального сезону 2021-2022 рр. на території Ніжинської територіальної громади Чернігівської області" зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" розпочати надання послуг з теплопостачання з 18.10.2021 року.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 07.04.2022 № 73 "Про припинення опалювального сезону в Ніжинській територіальній громаді" вирішено Товариству з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" припинити з 14.04.2022 року опалювальний сезон в Ніжинській територіальній громаді.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 20.10.2022 № 361 "Про початок опалювального сезону 2022-2023 рр. на території Ніжинської територіальної громади Чернігівської області" зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" розпочати надання послуг з теплопостачання з 20.10.2022 року.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 06.04.2023 № 122 "Про припинення опалювального сезону в Ніжинській територіальній громаді" вирішено Товариству з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" припинити з 10.04.2023 року опалювальний сезон в Ніжинській територіальній громаді.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 16.10.2023 № 462 "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 11.10.2023 № 450 "Про початок опалювального сезону 2023-2024 рр. на території Ніжинської територіальної громади" зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" розпочати надання послуг з теплопостачання з 19.10.2023 року.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 27.03.2024 № 155 "Про припинення опалювального сезону в Ніжинській територіальній громаді" вирішено Товариству з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" припинити з 29.03.2024 року опалювальний сезон в Ніжинській територіальній громаді.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 18.10.2024 № 497 "Про початок опалювального сезону 2024-2025 рр. на території Ніжинської міської територіальної громади Чернігівської області" зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" розпочати надання послуг з теплопостачання з 18.10.2024 року.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 28.03.2025 № 139 "Про припинення опалювального сезону в Ніжинській територіальній громаді" вирішено Товариству з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" припинити з 01.04.2025 року опалювальний сезон в Ніжинській міській територіальній громаді.

Рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради № 239 від 28.09.2017 встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" тарифи на теплову енергії, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення - тариф на теплову енергію 1601,45 грн/Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 1488,88 грн/Гкал, тариф на транспортування теплової енергії 102,29 грн/Гкал, тариф на постачання теплової енергії 10,28 грн/Гкал.

Рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради № 443 від 20.12.2018 встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" тарифи на теплову енергії, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення - тариф на теплову енергію 2009,40 грн/Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 1867,32 грн/Гкал, тариф на транспортування теплової енергії 129,45 грн/Гкал, тариф на постачання теплової енергії 12,63 грн/Гкал.

На виконання вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та постанови КМУ № 830 від 21.08.19 "Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії", Постанови КМУ № 1182 від 11.12.2019 "Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води", 05 листопада 2021 року, для всіх абонентів TOB "НіжинТеплоМережі", введено в дію плату за абонентське обслуговування на послуги з постачання теплової енергії з будинковими приладами обліку теплової енергії у розмірі 23,74 грн, на послуги з постачання гарячої води без будинкових приладів обліку гарячої води у розмірі 18,58 грн. на місяць на 1 абонента. З 01 листопада 2023 року розмір плати за абонентське обслуговування на послуги з постачання теплової енергії з будинковими приладами обліку теплової енергії встановлено у розмірі 33,18 грн.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, споживач ОСОБА_1 має заборгованість за надані послуги за період з 01.01.2021 по 30.09.2025 в сумі 54 235,68 грн.

Нарахування плати за опалення проведено позивачем відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" № 2119 від 22.06.2017р., "Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг", затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315, а саме, в основі нарахувань лежить обсяг фактично спожитої теплової енергії, який визначається за показниками загальнобудинкового лічильника тепла за встановленими тарифами і розподіляється між споживачами пропорційно до опалювальної площі осель.

Як вказує позивач у поданій позовній заяві, відповідач зобов`язаний сплачувати послуги з постачання теплової енергії і станом на 30.09.2025 утворилась заборгованість по оплаті комунальних послуг в розмірі 54 235,68 грн.

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

Законом України "Про теплопостачання" визначено, що постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Статтями 7, 8 даного Закону визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів та відповідний обов`язок щодо оплати наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а обов`язком виконавця забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Укладання договору на постачання теплової енергії передбачено ст. ст. 24, 25 Закону України "Про теплопостачання" та є обов`язковим для сторін на підставі закону.

За змістом ст. 25 Закону України "Про теплопостачання" теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами, водночас, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основними обов`язками споживача теплової енергії (ст. 24 Закону).

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (п. 2 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ).

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв на міжопалювальний період.

Згідно ч. ч. 2, 3, 7 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" встановлені права та обов`язки споживача теплової енергії і, зокрема, обов`язок своєчасного укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

За приписами п. 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, укладеного між споживачем та теплопостачальною організацією.

З матеріалів справи вбачається, що договір постачання теплової енергії між Позивачем та Відповідачем не укладався.

Статтею 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг, сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Для звільнення від оплати за комунальні послуги особа повинна у встановленому порядку відмовитись від таких послуг та не здійснювати фактичного користування ними (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, від 16 вересня 2020 року у справі № 755/10683/17, від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.03.2024 у справі № 462/1232/23).

В той же час, для стягнення заборгованості за поставлену позивачем та фактично спожиту відповідачем теплову енергію, доказуванню підлягає факт надання комунальних послуг з теплопостачання.

Згідно п. 15 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання здійснюється відповідно до Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 15 серпня 2018 року № 219

Відповідно до п. 8 Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 15 серпня 2018 р. № 219, підготовка внутрішньобудинкових систем до опалювального періоду здійснюється виконавцем з дотриманням вимог Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 10 грудня 2008 року № 620/378.

У відповідності з п. 3.4 Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства житлово-комунального господарства України 10.12.2008 № 620/378, підготовка до опалювального періоду житлових будинків здійснюється відповідно до Правил. Акт готовності до опалювального періоду, форма якого наведена в додатку 4, є невід`ємною частиною паспорта готовності до роботи в опалювальний період будинку, форма якого наведена у додатку 5. Включення систем опалення здійснюється власниками теплових господарств за узгодженням з теплопостачальними організаціями за умови, якщо протягом трьох діб середня добова температура зовнішнього повітря не перевищує 8 град.С, а відключення - коли протягом трьох діб середня добова температура зовнішнього повітря перевищує 8 град.С.

Згідно п. 23 Правил користування тепловою енергією, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Одиницею вимірювання обсягу (кількості) спожитої споживачем теплової енергії є гігакалорія (Гкал) (пункт 18 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830).

Комерційний облік послуги здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки (ч. 1 п. 19 Правил № 830).

Комерційний облік послуги здійснюється вузлом обліку, що забезпечує загальний облік її споживання в будівлі, згідно з показаннями його засобів вимірювальної техніки (ч. 1 ст. 17 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Пунктом 24 Правил № 830 визначено, що розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до "Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг", затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315.

При цьому, відповідно до п. 3 розділу І Методики, розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.

Методикою розподілу встановлено, що обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будинку, розподіляється між усіма власниками приміщень будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до опалюваних площ їх житлових/нежитлових приміщень (п. 12 розділу IV Методики розподілу).

Позивачем до матеріалів справи додано Акти підключення теплової енергії для опалення до житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Академіка Амосова,14, у опалювальні періоди 2020-2021, 2021-2022, 2022-2023, 2023-2024, 2024-2025; Акти прийняття в комерційну експлуатацію теплового лічильника від 11.09.2018, від 21.10.2022.

Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг з централізованого опалення, які врегульовано Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про теплопостачання", Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ № 830 від 21.08.2019.

У відповідності до ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

Відповідно до пункту 35 Правил надання послуг з постачання теплової енергії розрахунковим періодом для сплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором.

Таким чином, відповідач має зобов`язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів з теплопостачання і зазначене ним не спростовано.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як свідчать матеріали справи відповідач за отриману теплову енергію не розрахувався. Заборгованість відповідача на день розгляду справи становить 54 235,68 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (статті 76, 77 ГПК України).

За статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи зазначене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 54 235,68 грн заборгованості.

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 3028,00 грн

Керуючись ст. 123, 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" до ОСОБА_2 про стягнення 54 235,68 грн.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" до ОСОБА_1 про стягнення 54 235,68 грн задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" (16600, м. Ніжин Чернігівської області, вул. Глібова, 1, код 32750668) 54 235,68 грн заборгованості та 3028,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Копії цього рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" (16600, м. Ніжин Чернігівської області, вул. Глібова, 1), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) та арбітражному керуючому Лященку П.В. (АДРЕСА_5).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено та підписано 26.12.2025.

Суддя А.С.Сидоренко