ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 грудня 2025 року Справа № 903/313/25

Суддя Господарського суду Волинської області Якушева І.О., розглянувши без виклику сторін заяву фізичної особи ОСОБА_1

про знаття арешту

у справі №903/313/25 за заявою фізичної особи ОСОБА_1 , с. Ратнів, Луцького району, Волинської області

про неплатоспроможність,

в с т а н о в и л а:

ухвалою суду від 10.04.2025 було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ; постановлено керуючим реструктуризацією боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 призначити арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 11.04.2025 за №75791 на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 05.06.2025 визнано у встановленому порядку доведені грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ФК Ассісто до ОСОБА_1 на загальну суму 1 727 582 грн. 48 коп., які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості: 4844 грн. 80 коп. - витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів (позачергово); 1722737 грн. 68 коп. - вимоги другої черги.

Ухвалою суду від 05.06.2025 визнано у встановленому порядку доведені грошові вимоги Головного управління Державної податкової служби у Волинській області до ОСОБА_1 на загальну суму 291340 грн. 90 коп., які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості: 6056 грн. 00 коп. - витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору) відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів (позачергово); 23 674 грн. 86 коп. - вимоги другої черги; 261 610 грн. 04 коп. - вимоги третьої черги; постановлено податковий борг ОСОБА_1 перед кредитором - Головним управлінням ДПС у Волинській області в розмірі 285 284 грн. 90 коп., що виник до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі № 903/313/25 про неплатоспроможність боржника, визнати безнадійним та списати.

Через систему Електронний суд від арбітражного керуючого надійшли:

- заява від 17.06.2025 про приєднання повідомлення з порядком денним перших зборів кредиторів;

- заява від 24.06.2025 про приєднання до матеріалів справи додаткового звіту про результати перевірки декларацій про майновий стан боржника та членів його сім`ї (після виправлення);

- заява від 24.06.2025 про затвердження плану реструктуризації боргів боржника, припинення повноважень керуючого реструктуризацією боргів;

- заява від 24.06.2025 щодо виплати частини основної грошової винагороди арбітражного керуючого № 02-01/77/3426 від 24.06.2025;

- клопотання про скасування арештів банківських рахунків боржника № 02-01/77/3430 від 02.07.2025.

Ухвалою суду від 10.07.2025 засідання суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі, призначено на 31.07.2025; призначено до розгляду на 31.07.2025 заяву арбітражного керуючого про виплату частини основної грошової винагороди арбітражного керуючого № 02-01/77/3426 від 24.06.2025; клопотання арбітражного керуючого про скасування арештів банківських рахунків боржника № 02-01/77/3430 від 02.07.2025.

Ухвалою суду від 31.07.2025 затверджено план реструктуризації боргів боржника у справі № 903/313/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 у редакції, поданій керуючим реструктуризацією Хомичем Р.В.

З ухвали суду вбачається, що відповідно до плану реструктуризації боргів фізична особа ОСОБА_1 повинен щомісячно погашати кредитору, включеному до плану реструктуризації боргів, визначену частину грошових вимог. Згідно з планом реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 погашенню підлягають вимоги кредитора - ТзОВ Ассісто, який в межах справи про неплатоспроможність звернувся до суду із заявою з грошовими вимогами та вимоги якого визнані судом.

16.12.2025 через систему Електронний суд від боржника фізичної особи ОСОБА_1 надійшла заява від 16.12.2025, в якій він просить зняти арешт, накладений постановами Луцького районного відділу ДВС Західного МУМЮ від 23.04.2020 у виконавчому провадженні №51010136, від 21.05.2020 у виконавчому провадженні № 21010136 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 ; розглянути заяву за його відсутності.

Заява боржника фізичної особи ОСОБА_1 про зняття арешту з коштів підлягає до задоволення.

Кодекс України з процедур банкрутства як спеціальний нормативно-правовий акт має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов`язаних з банкрутством юридичних осіб та неплатоспроможністю фізичних осіб, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини чотирнадцятої статті 39 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

За такого правового регулювання правомірними можна вважати ті дії щодо звернення стягнення на майно боржника, які будуть здійснені в межах провадження у справі про банкрутство ( постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18(914/608/20), Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 905/1923/15, Верховного Суду від 10.06.2022 у справі № 918/984/21, від 26.01.23 у справі № 910/21981/16).

Отже, закон змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника таким чином, що боржник після відкриття провадження у справі про банкрутство вже перебуває або йому судом має бути забезпечено перебування у такому правовому стані, який призведе до виконання передбаченої Кодексом мети конкретної процедури, яку щодо нього застосовано.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою (Книга четверта. Відновлення платоспроможності фізичної особи).

Згідно з п. 2 частини першої статті 120 Кодексу України з процедур банкрутства, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, арешт майна боржника та інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про неплатоспроможність, а попередньо накладені арешти та обмеження можуть бути зняті на підставі ухвали господарського суду.

З моменту порушення справи про банкрутство стосовно боржника/відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16 та в низці інших постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство.

Як зазначив Верховний Суд у п.90 постанови від 13.04.2023 по справі № 910/21981/16, Закон України "Про виконавче провадження" і КУзПБ містять прогалини і колізії в частині унормування дій виконавців у разі, якщо щодо боржника порушується процедура банкрутства. Це досить істотно ускладнює вирішення низки питань у процедурі банкрутства, створює суперечки (у тому числі судові) на практиці.

Так, у випадку відкриття провадження у справі про банкрутство стосовно особи, яка є боржником у виконавчому провадженні, постає питання співвідношення цих двох процедур задоволення вимог кредиторів, оскільки метою виконавчого провадження є виконання рішення про стягнення з боржника на користь окремого кредитора без урахування зобов`язань чи вимог інших кредиторів (стягувачів), а метою справи про банкрутство - справедливе (згідно із черговістю та пропорційно) задоволення усієї сукупності кредиторів, які звернулися у справі про банкрутство (неплатоспроможність) з вимогами до боржника.

Задля вирішення проблеми такої конкуренції у спеціальному законодавстві передбачено низку запобіжників, зокрема:

- виключну підсудність справ у майнових спорах, стороною яких є боржник, або щодо його майна, інших спорів з вимогами до боржника (пункт 8 частини першої статті 20, частина тринадцята статті 30 ГПК, частина друга статті 7 КУзПБ);

- зупинення вчинення виконавчих дій (пункт 4 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження");

- мораторій на задоволення вимог кредиторів (частина третя статті 41, частини 1-3 статті 121 КУзПБ);

- особливий порядок звернення стягнення на майно боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, та застосування обмежень щодо розпорядження таким майном (частина чотирнадцята статті 39, частина п`ята статті 41, ч. 4 ст. 121, ч. 4 статті 131 КУзПБ).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" за загальним правилом виконавець зобов`язаний зупинити вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом.

У виконавчому провадженні звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частини 4 ст. 35 Закону України Про виконавче провадження арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадків, передбачених пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Водночас, як зазначено вище, і на чому неодноразово наголошував Верховний Суд, з моменту відкриття стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі і нормами КУзПБ, які мають пріоритет у правовідносинах за участю боржника, встановлені спеціальні правила звернення стягнення на його майно.

За приписами частини чотирнадцятої статті 39 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

За такого правового регулювання правомірними можна вважати ті дії щодо звернення стягнення на майно боржника, які будуть здійснені в межах провадження у справі про банкрутство (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18(914/608/20, Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 905/1923/15, Верховного Суду від 10.06.2022 у справі № 918/984/21, від 26.01.23 у справі № 910/21981/16).

Отже, закон змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника таким чином, що боржник (після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) вже перебуває або йому судом має бути забезпечено перебування у такому правовому стані, який призведе до виконання передбаченої Кодексом мети конкретної процедури, яку щодо нього застосовано.

Згідно з частиною другою статті 6 КУзПБ щодо боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

Регулювання процедури реструктуризації боргів боржника - фізичної особи наведено в розділі ІІІ "Реструктуризація боргів боржника" Книги четвертої "Відновлення платоспроможності фізичної особи" КУзПБ (статті 124-129 Кодексу).

Реструктуризація боргів боржника - це судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).

За приписами КУзПБ судова процедура реструктуризації боргів боржника має строковий характер та вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Відповідно до статті 124 КУзПБ план реструктуризації боргів боржника розробляється з метою відновлення платоспроможності боржника.

Статтями 123, 126 КУзПБ врегульовано порядок розроблення, схвалення та затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 31.07.2025 було затверджено план реструктуризації боргів боржника у справі № 903/313/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 у редакції, поданій керуючим реструктуризацією Хомич Р. В.

З ухвали суду вбачається, що відповідно до плану реструктуризації боргів фізична особа ОСОБА_1 повинен щомісячно погашати кредитору, включеному до плану реструктуризації боргів, визначену частину його грошових вимог. Згідно з планом реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 погашенню підлягають вимоги кредитора - ТзОВ «Ассісто», який в межах справи про неплатоспроможність звернувся до суду із заявою з грощовими вимогами та вимоги якого визнані судом.

Отже, враховуючи відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , погашення вимог його кредиторів має здійснюватися саме згідно із затвердженим судом планом реструктуризації, а тому наявність накладених Луцьким районним відділом ДВС Західного МУМЮ арештів на грошові кошти на банківських рахунках фізичної особи ОСОБА_1 унеможливлює використання ним грошових коштів на цих банківських рахунках для виконання плану реструктуризації боргів та перешкоджає виконанню затвердженого судом плану реструктуризації боргів, а тому відповідно до п. 2 ч. 1 с. 120 КУзПБ такі арешти слід зняти на підставі ухвали господарського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

За таких обставин підлягає до задоволення заява боржника фізичної особи ОСОБА_1 від 16.12.2025 про зняття арешту.

Керуючись ст.ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 ГПК України, господарський суд

у х в а л и в:

1. Задовольнити заяву фізичної особи ОСОБА_1 від 16.12.2025 про зняття арештів.

2. Зняти арешт, накладений постановою Луцького районного відділу ДВС Західного МУМЮ від 23.04.2020 у виконавчому провадженню № 51010136 про арешт коштів боржника.

3. Зняти арешт, накладений постановою Луцького районного відділу ДВС Західного МУМЮ від 21.05.2020 у виконавчому провадженню № 51010136 про арешт коштів боржника.

У відповідності до ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 19.12.2025.

Суддя І. О. Якушева