ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
С У Д О В И Й Н А К А З
26 листопада 2025 року Справа №921/707/25
про видачу судового наказу щодо стягнення основної суми заборгованості в розмірі 50 000 грн за надані послуги перевезення вантажів автомобільним транспортом, 7 771,23 грн пені, 7 739,73 грн - 25% річних, 1 823,01 грн інфляційних втрат та 303 грн судового збору.
Частиною 1 ст.148 ГПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.1 ст.154 ГПК України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Згідно з п.7 ч.1 ст.155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Враховуючи зміст вимог статей 11, 509, 525, 526, 530, 625, 628, 629 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України, заявлені вимоги про видачу судового наказу підлягають задоволенню.
Щодо суми судових витрат (судового збору) суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 151 ГПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.
Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 302,80 грн.
Водночас, за приписами ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
З аналізу вищезазначених норм законодавства суд виснує, що понижуючий коефіцієнт 0,8 при поданні до суду процесуальних документів в електронному вигляді застосовується імперативно.
З цього приводу судом враховуються також висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у Постанові від 16.11.2022 у справі № 916/228/22.
Таким чином, враховуючи подання до суду заяви про видачу судового наказу в електронній формі, на боржника слід покласти витрати зі сплати судового збору у розмірі 242,24 грн (302,80 х 0,8) відповідно до приписів п. 6 ч. 1 ст. 155 ГПК України. У свою чергу, зайво сплачений судовий збір може бути повернутий стягувачу з Державного бюджету України, у встановленому законом порядку.
З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 147, 148, 150, 154, 155, 159 Господарського процесуального кодексу України,
3. Копію (текст) судового наказу не пізніше наступного дня після його видачі та копію заяви стягувача №б/н (вх.№802) від 24.11.2025 про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, надіслати боржнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
4. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати/надіслати стягувачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
Згідно ч.1 ст.157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі та має відповідати встановленим частинами 2-5 статті 157 ГПК України вимогам.
Відповідно до ч.1 ст.159 ГПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Дата набрання судовим наказом законної сили "22" грудня 2025 року.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання до "22" грудня 2028 року (включно).
Дата видачі судового наказу стягувачу "23" грудня 2025 року.
Суддя О.В. Руденко