ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/1012/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О., за участю секретаря судового засідання Ярощук О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (01133, місто Київ, б.Лесі Українки, будинок 26, офіс 411; )

до відповідача Фізичної особи-підприємця Мушик Лариси Сергіївни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 45 434,61 грн

у судове засідання сторони не з`явилися

Згідно з ч. 3 ст. 222 ГПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2025 року через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до відповідача Фізичної особи-підприємця Мушик Лариси Сергіївни про стягнення 45 434,61 грн (з яких: 44 411,87 грн тіло кредиту; 1 022,74 грн - прострочені платежі по процентах) у зв`язку із простроченням виконання відповідачем Договору № 494719-КС-002 про надання кредиту від 03.05.2024.

У позовній заяві викладено клопотання про витребування доказів, розгляд справи без участі представника позивача та про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за Договором про надання кредиту № 494719-КС-002 від 03.05.2024 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та фізичною особою-підприємцем Мушик Ларисою Сергіївною в електронній формі.

Ухвалою від 03.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/1012/25. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи призначено на 02.12.2025. Визначено відповідачу строк для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - 10 днів з дня вручення даної ухвали. Клопотання ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" про витребування доказів задоволено. Витребувано у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у строк до 21.11.2025 (включно), наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № НОМЕР_2 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я Мушик Лариса Сергіївна (РНОКПП НОМЕР_1 ); виписки про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_2 за період з 03.05.2024 по 18.10.2024. Попереджено АТ КБ "ПРИВАТБАНК", що відповідно до ч. 9 ст. 81 ГПК України, у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Повідомлено Фізичну особу-підприємця Мушик Ларису Сергіївну про її право зареєструвати свій електронний кабінет та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами. Запропоновано сторонам подати заяви по суті спору та встановлено процесуальні строки для подання таких заяв.

Ухвалою від 02.12.2025 відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 11.12.2025. Повторно витребувано у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у строк до 09.12.2025 (включно), наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № НОМЕР_2 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я Мушик Лариса Сергіївна (РНОКПП НОМЕР_1 ); виписки про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_2 за період з 03.05.2024 по 18.10.2024. Попереджено АТ КБ "ПРИВАТБАНК", що відповідно до ч. 9 ст. 81 ГПК України, у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Ухвалою від 11.12.2025 (із урахуванням ухвали від 12.12.2025 про виправлення описки) відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 23.12.2025. Повторно витребувано у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у строк до 22.12.2025 (включно), наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № НОМЕР_2 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я Мушик Лариса Сергіївна (РНОКПП НОМЕР_1 ); виписки про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_2 за період з 03.05.2024 по 18.10.2024. Повторно попереджено АТ КБ "ПРИВАТБАНК", що відповідно до ч. 9 ст. 81 ГПК України, у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Постановлено серед іншого дану ухвалу з гербовою печаткою суду направити для АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на адресу: вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094 та на адресу: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.

18 грудня 2025 року на поштову адресу господарського суду від АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надійшли листи № 20.1.0.0.0/7-251204/100608-БТ від 07.12.2025 та № 20.1.0.0.0/7-251208/69432-БТ від 08.12.2025 на виконання вимог ухвал від 03.11.2025, 02.12.2025 та 11.12.2025.

23 грудня 2025 року судом встановлено, що позивач та відповідач у справі не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання, відповідач причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Позивач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення даного засідання, що підтверджується довідкою про доставлення ухвали від 11.12.2025 до його електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" (11.12.2025 о 18:57 год.) та ухвали від 12.12.2025 про виправлення описки до його електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" (12.12.2025 о 16:20 год). Звіт суду про направлення копії судового рішення на офіційну електронну пошту або на вказану стороною адресу електронної пошти є належним доказом отримання стороною такої копії.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, серед іншого, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до абз 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак позивач вважається таким, що отримав ухвалу від 11.12.2025 із урахуванням ухвали про виправлення описки - 12.12.2025.

В той же час позивач скористався правом, передбаченим ч. 3 ст. 196 ГПК України та у позовній заяві виклав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалами суду від 03.11.2025, від 02.12.2025, від 11.12.2025, від 12.12.2025 які направлялись на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 .

Із адреси Фізичної особи-підприємця Мушик Лариси Сергіївни повернувся конверт із ухвалою Господарського суду Рівненської області від 03.11.2025 за трек-номером R74 із зазначенням причин повернення "Одержувач відсутній за вказаною адресою". Та датою відмітки поштового зв`язку - 11.11.2025.

Також із адреси Фізичної особи-підприємця Мушик Лариси Сергіївни повернувся конверт із ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.12.2025 за трек-номером R36 із зазначенням причин повернення: "Одержувач відсутній за вказаною адресою". Та датою відмітки поштового зв`язку - 10.12.2025.

Із адреси Фізичної особи-підприємця Мушик Лариси Сергіївни повернувся конверт із ухвалами Господарського суду Рівненської області від 11.12.2025 та 12.12.2025 за трек-номером R85 із зазначенням причин повернення: "Повернення Відправнику (Одержувач відсутній за вказаною адресою)34402 м. Вараш Україна. Дата відмітки поштового зв`язку - 21.12.2025".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Зважаючи на викладене, оскільки судом встановлено, що причиною невручення конвертів з ухвалами від 03.11.2025, від 02.12.2025, від 11.12.2025 та від 12.12.2025 для відповідача є відсутність вказаної особи за адресою місця знаходження, відтак суд дійшов висновку, що в розумінні вимог ГПК України ухвала від 03.11.2025 вважається врученою відповідачу 11.11.2025 належним чином, ухвала від 02.12.2025 вважається врученою відповідачу 10.12.2025 належним чином, ухвали від 11.12.2025 та 12.12.2025 вважаються врученими відповідачу 21.12.2025 належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Окрім того, інформація щодо слухання судом справ є публічною і розміщується на офіційному веб-сайті суду в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність в учасників можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою та з огляду на наявність вказаної заяви позивача, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду справи по суті без участі представників позивача та відповідача.

Судом встановлено, що АТ КБ "ПРИВАТБАНК" виконало вимоги ухвал від 03.11.2025, 02.12.2025 та 11.11.2025 та надало суду письмові докази, які становлять банківську таємницю, котрі витребовувалися судом.

Ухвалою від 03.11.2025 про відкриття провадження у справі серед іншого, відповідачу запропоновано у строк протягом 15-ти днів з дня отримання даної ухвали подати до суду відзив з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України; у строк протягом 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення на відповідь на відзив з урахуванням вимог ст. 167 ГПК України;

Враховуючи, що відповідач вважається таким, що отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 11.11.2025, строк на подання відзиву тривав до 26.11.2025 включно та наразі сплинув.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 вказаної статті).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи позивача, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» є фінансовою установою відповідно до Свідоцтва про реєстрацію від 06.04.2017. Свідоцтво видане на виконання розпорядження комісії № 961 від 06.04.2017, реєстраційний номер 1313600 ФК № 880. Код фінансової установи 13.

Також 11.05.2017 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг видала розпорядження № 1593 "Про видачу ТОВ «БІЗПОЗИКА» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів).

14 березня 2024 року Національним банком України внесено запис до ДРФУ про переоформлення ліцензії ТОВ «БІЗПОЗИКА» () на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту на ліцензію на діяльність фінансової компанії з правом надання послуги - надання коштів та банківських металів у кредит.

03 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та Фізичною особою - підприємцем Мушик Ларисою Сергіївною (позичальник) було укладено Договір № 494719-КС-002 про надання кредиту (далі - Договір).

Так, 03.05.2024 позивач направлено для відповідача пропозицію (оферту) укласти Договір № 494719-КС-002, в той же день відповідач вчинила акцепт та прийняла пропозицію щодо укладення Договору про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Зі своєї сторони позивачем направлено Фізичній особі - підприємцю Мушик Ларисі Сергіївні через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA- 9179, на номер телефону НОМЕР_3 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий відповідачем було введено/відправлено.

Таким чином, 03.05.2024 між сторонами було укладено Договір № 494719-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 70 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (далі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (далі - Правила, а разом - Договір).

Пунктом 1. Договору також обумовлено: строк кредиту складає 24 тижні; стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1,50000000, фіксована; знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,15052360, фіксована; комісія за надання кредиту 10 500,00 грн.; загальний розмір наданого кредиту 70 000,00 грн.; термін дії Договору до 18.10.2024; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 182 040 грн 00 коп.

Цілі (мета) Кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей Кредит не є споживчим кредитом.

Пунктом 2 Договору визначено, що протягом строку (терміну) кредитування процента ставка за Кредитом (далі - проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 1 договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3 договору і розраховується в порядку описаному в Договорі.

Пунктом 3. Кредитного договору встановлено графік платежів, які позичальник мав здійснювати для належного виконання умов правочину.

У разі прострочення Позичальником дати сплати чергового платежу, визначеного графіком платежів, Кредитодавець має право нараховувати штраф за кожен випадок такого порушення Позичальником у розмірі 10 процентів від загальної суми простроченої заборгованості в порядку, визначеному розділом 5 правил (пункт 4 договору).

Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, укладає договір (пункт 5 Договору).

Відповідно до п.5.1. Правил, які у відповідності до п. 10 Кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов Кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту Позичальнику до закінчення терміну дії Договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування.

Судом встановлено, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 70 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 (котру позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням).

Також, 08.06.2024 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» Фізичною особою - підприємцем Мушик Ларисою Сергіївною було укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 494719-КС-002 про надання кредиту (далі - Додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику додатково кредит в сумі 5 000.00 грн.

Судом встановлено, що відповідач отримав від позивача 75 000 грн 00 коп. За користування грошовими коштами відповідачу нараховано 122 894 грн 76 коп. процентів та 11 250 грн 00 коп. комісії.

Дане підтверджується, серед іншого, листами ТОВ "ПрофітГід" під назвою "Підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів" на суму 70 000 грн 00 коп. 03.05.2024 та 5 000 грн 00 коп. - 08.06.2024.

Предметом позову у цій справі виступає майнова вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: суми прострочених платежів по тілу кредиту та суми прострочених платежів за процентами.

За результатом дослідження наданих суду доказів, оцінки їх у сукупності відповідно до вимог ст. 86 ГПК України, аналізу фактичних обставин справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд встановив таке.

За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст.203 ЦК України).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно із статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Згідно із статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до пункту 6 Договору Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, укладає договір з вільним волевиявленням.

Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що до укладання договору отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено законодавством України, зокрема передбачену частиною другою статті 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг" (пункт 9 Договору).

Згідно з пунктом 16 кредитного договору, інші умови цього правочину регулюються правилами, які є невід`ємною частиною договору. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України.

Судом встановлено, що до матеріалів справи долучено Правила відкриття кредитної лінії (надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям) затверджені наказом директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" № 9-ОД від 02.04.2024 введених в дію із 10:00 год. 00 хв. 03.04.2024

Відповідно до п.п. 3.1.1. Правил Після отримання Заявником від Кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання Кредиту в Особистому Кабінеті Заявника розміщається Оферта, яка є пропозицією в розумінні ч. 4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Після отримання Оферти Заявнику надсилається Одноразовий ідентифікатор. У випадку відмови від укладення Заявником Договору чи не підписання його шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Оферта вважається не акцептованою Заявником і втрачає силу (п.п. 3.1.2, 3.1.3 Правил).

ТОВ «БІЗПОЗИКА» 03.05.2024 направлено Фізичній особі - підприємцю Мушик Ларисі Сергіївні, пропозицію (оферту) укласти Договір № 494719-КС-002 про надання кредиту. Відповідь Заявника/Позичальника, якому адресована пропозиція укласти Договір про надання кредиту, надається шляхом надсилання електронного повідомлення Кредитодавцю. 03.05.2024 відповідач прийняла оферту.

Згідно з п.п. 4.4.4. Правил Позичальник підтверджує, що вказаний ним (з метою отримання кредиту) поточний (картковий) рахунок належать саме йому і треті особи не мають до нього доступу.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних праві обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання:

1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди;

2) електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом;

3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Згідно з матеріалами справи, договір між сторонами був підписаний позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора, який був надісланий відповідачем на номер телефону, зазначений позивачем при реєстрації на сайті кредитодавця. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 22.11.2021 у справі № 234/7719/20 (провадження № 61-154св21).

Згідно з частиною 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із статтею 652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач прийняла пропозицію (оферту) щодо укладення договору про надання кредиту № 494719- КС-002 від 03.05.2024 на умовах, визначених офертою.

Суд зазначає, що одноразовий ідентифікатор, яким підписано договір про надання кредиту, складається з комбінації цифр і літер та відповідає вимогам Закону України "Про електронну комерцію".

З огляду на вказане, укладення сторонами договору про надання кредиту підтверджене належними та допустимими доказами.

18 грудня 2025 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надало до суду підтвердження, що банківська картка № НОМЕР_2 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) видані на ім`я Мушик Лариси Сергіївни (РНОКПП НОМЕР_1 ) та надало виписку про рух коштів по рахунку відповідача

Таким чином, судом встановлено, що відповідач отримав від позивача 75 000 грн 00 коп. За користування грошовими коштами відповідачу нараховано 122 894 грн 76 коп. процентів та 11 250 грн 00 коп. комісії.

В той же час впродовж строку дії Договору свої зобов`язання Фізична особа - підприємець Мушик Лариса Сергіївна виконувала не в повній мірі, сплативши лише частину коштів, а саме 30 588 грн 13 коп. тіла кредиту, 121 872 грн 02 коп. процентів та 11 250 грн 00 коп. комісії.

Вказане вбачається із виписки із банківської картки № НОМЕР_2 власником якої є відповідач Мушик Лариса Сергіївна (РНОКПП НОМЕР_1 ) за Договором б/н від 03.05.2024-18.10.2024, наданій суду АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на виконання вимог ухвал від 03.11.2025, 02.12.2025 та 11.11.2025.

Зважаючи на зазначене, викладені у позовній заяві обставини підтверджені наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідачем на виконання умов Договору здійснено лише часткову оплату на суму 163 710 грн 15 коп із належних 209 144 грн 76 коп.

Зробивши часткову оплату з метою виконання умов Договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.

Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в п. 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Також в постанові Верховного Суду від 23.12.2020 по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що: часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як встановлено судом вище, позивач виконав умови договору та перерахував відповідачу грошові кошти.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З урахуванням графіку платежів і сум та дат платежів відповідача, його заборгованість за кредитним договором становить: 44 411 грн 87 коп. тіла кредиту, 1 022 грн 74 коп. по відсоткам.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Оцінюючи подані позивачем на підтвердження факту укладення договору докази, господарський суд враховує положення ч. 13 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідно до якої електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 96 ГПК України.

Таким чином, паперові копії: прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору про надання кредиту (електронна форма), пропозиція укласти договір (оферта) про надання кредиту (електронна форма), договір про надання кредиту (електронна форма) від приймаються судом в якості належних доказів укладення між сторонами договору про надання кредиту (електронна форма) № 494719- КС-002 від 03.05.2024.

Зазначені вище обставини щодо укладення кредитного договору, отримання коштів, розміру заборгованості, відповідачем не спростовані.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до Фізичної особи-підприємця Мушик Лариси Сергіївни про стягнення 45 434,61 грн (з яких: 44 411,87 грн тіло кредиту; 1 022,74 грн - прострочені платежі по процентах) у зв`язку із простроченням виконання відповідачем Договору № 494719-КС-002 про надання кредиту від 03.05.2024 є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. Зокрема в позовній заяві позивачем наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, та який складається з судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, в розмірі 2 422 грн 40 коп.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ч. 1 ст. 1 Закону України "Про судовий збір").

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу з 1 січня складає 3 028 грн 00 коп.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру, за яку судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 3 028,00 грн., та позовну заяву подано через систему "Електронний суд", відповідно останній зобов`язаний був сплатити при поданні позову до суду судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп., так як у даному випадку застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (3 028,00*0,8).

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" було сплачено 242 грн 24 коп. судового збору згідно з платіжною інструкцією № 4389 від 07.03.2025 та 2 180 грн 16 коп. судового збору згідно з платіжною інструкцією № 17187 від 28.10.2025.

Суд з`ясував, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» уже зверталося до Господарського суду Рівненської області з заявою про видачу судового наказу в рамках наказного провадження про стягнення з Фізичної особи-підприємця Мушик Лариси Сергіївни заборгованості по кредитному договору №494719-КС-002 від 03.05.2024 року.

Так, 26 березня 2025 року Господарським судом Рівненської області видано судовий наказ №918/253/25 про стягнення з боржника фізичної особи - підприємця Мушик Лариси Сергіївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості в розмірі 51 934,61 грн по кредитному договору №494719-КС-002 від 03.05.2024.

В той же час 14.04.2025 від представника боржника у справі № 918/253/25 надійшла заява відповідно до вимог статті 157 ГПК України, про скасування судового наказу №918/253/25 від 26.03.2025.

Ухвалою від 14.04.2025 судовий наказ №918/253/25 від 26.03.2025 скасовано (суддя Церковна Н.Ф.) та роз`яснено стягувачу, що він не позбавлений права звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч.1 ст. 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Оскільки в рамках наказного провадження у справі №918/253/25 було сплачено 242,24 грн., суд приймає платіжну інструкцією № 4389 від 07.03.2025 про сплату 242 грн 24 коп. судового збору та зараховує вказану суму за подання заяви про видачу судового наказу до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви у справі № 918/1012/25.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп. покладаються на відповідача у справі у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 130, 151, 153, 185, 191, 192, 196, 202, 222, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до відповідача Фізичної особи-підприємця Мушик Лариси Сергіївни про стягнення 45 434,61 грн задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мушик Лариси Сергіївни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (01133, місто Київ, б.Лесі Українки, будинок 26, офіс 411; ) 44 411 (сорок чотири тисячі чотириста одинадцять) грн 87 коп. тіла кредиту; 1 022 (одна тисяча двадцять дві) грн 74 коп - процентів та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складене та підписане "29" грудня 2025 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич