ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.12.2025 р. Справа № 914/3761/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Дацишин Софії Богданівни, м. Львів

про стягнення 458 081, 99 грн

Представники учасників справи не викликались

Встановив:

04.12.2025 на розгляд Господарського суду Львівської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до Фізичної особи-підприємця Дацишин Софії Богданівни про стягнення 458 081, 99 грн.

Ухвалою суду від 09.12.2025 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

22.12.2025 через систему «Електронний суд» позивачем подано заяву про усунення недоліків.

Згідно з ч.2 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Як вже зазначалося, 09.12.2025 Господарським судом Львівської області прийнято ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У відповідності до позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 756/11081/20, за загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.

Строк, як відрізок часу, обмежує дію суб`єктивних прав та обов`язків. Водночас процесуальний строк - це встановлений законом або визначений судом проміжок часу, протягом якого суд або учасники судового процесу мають право або зобов`язані вчинити певну процесуальну дію чи сукупність таких дій.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу.

Отже, запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, заявою, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності та забезпечення здійснення судових процедур у межах розумних строків.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.12.2018 у справі № 904/5995/16, ухвалі від 04.10.2024 у справі № 916/928/24, дійшов правового висновку, що у тих випадках, коли процесуальним законом суду надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого ГПК України, суд не може продовжити строк понад встановлений ГПК України строк.

Таким чином, наведеною вище ч.2 ст.174 ГПК України, закріплено присічний строк на усунення недоліків заяви/скарги, що не може бути продовжений судом у разі встановлення максимального «часового ліміту».

Крім того, згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 12.01.2023 у справі № 901/278/21, ініціювавши судовий розгляд справи, позивач повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин справи з метою отримання правосудного судового рішення.

Враховуючи наведене, реалізація своїх процесуальних прав, в даному випадку, залежала від волі самого позивача.

Дослідивши надані позивачем документи суд зазначає, що останнім днем строку для усунення виявлених недоліків є 19.12.2025, проте позивачем подано заяву про усунення недоліків 22.12.2025.

Частиною 4 ст.13 ГПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання заяв та скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 року у справі "Мушта проти України").

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 25.12.97р. № 9-3П, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовної заяви та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відтак, закон встановлює імперативне правило, яке не допускає можливості відкриття провадження у справі у випадку не усунення недоліків, які містяться в ухвалі про залишення позову без руху.

Суд звертає увагу позивача на приписи ч. 8 ст. 174 ГПК України, згідно яких повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 174, 234, 235 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до Фізичної особи-підприємця Дацишин Софії Богданівни про стягнення 458 081, 99 грн та додані до неї документи повернути позивачу.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді з 22.12.2025 по 29.12.2025, ухвалу складено та підписано 30.12.2025.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Мороз Н.В.