ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4106/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Деркач Т. Г.

за участю секретаря судового засідання Джабраїлової В. В.

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 916/4106/25

за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна площа, 1, );

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеса Менеджмент Інвестмент" (65082, м. Одеса, вул. Гоголя, будинок 23, );

про стягнення 388 280,88 грн

за участю представників:

від позивача: Вербицький Є. В.;

від відповідача: не з`явився;

слухач Нагасюк Г. М.;

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) (Позивач, ДП «АМПУ», Адміністрація) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеса Менеджмент Інвестмент" (Відповідач, ТОВ "Одеса Менеджмент Інвестмент", Підприємство) суми заборгованості у розмірі 388 280,88 грн, з яких сума основного боргу (заборгованість за надання послуги) 142 375,06 грн, пеня 176 477,44 грн, 3% річних 14 299,92 грн та інфляційні нарахування 55 128,46 грн, а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Одеса Менеджмент Інвестмент" умов укладеного між сторонами договору про відшкодування експлуатаційних витрат № 3241-П-ОДФ-21 від 07.07.2021 (далі - договір).

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.10.2025 відкрито провадження у справі № 916/4106/25, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 10.11.2025 о 10:40 із викликом учасників справи у судове засідання.

10.11.2025 судове засідання не відбулось, через оголошення системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.21.2025 призначено судове засідання на 26.11.2025 о 16:00 із викликом учасників справи у судове засідання.

У судовому засіданні 26.11.2025 за участю представників позивача у залі суду, суд постановив ухвалу без оформлення окремого документа, якою відклав судове засідання на 15.12.2025 о 09:00, із викликом учасників справи у судове засідання.

У судовому засіданні 15.12.2025, за участю представника позивача, суд на підставі ст. 240 ГПК України проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду.

Стислий виклад позиції позивача

Унаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за договором про відшкодування експлуатаційних витрат за відповідачем утворилася заборгованість, яка станом на день розгляду справи становить 142 375,06 грн.

За неналежне виконання зобов`язань за договором позивач, на підставі п. 4.1. договору, нарахував відповідачу 176 477,44 грн пені та на підставі ст. 625 ЦК України 14 299,92 грн 3% річних та 55 128,46 грн інфляційних втрат.

Через несплату боргу позивач звернувся до суду за стягненням.

Обставини справи встановлені судом

07.07.2021 між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеса Менеджмент Інвестмент» було укладено договір.

Відповідно до п.1.1. договору Адміністрація здійснює видачу питної води (подача холодної та гарячої води на об`єкти Підприємства) в приміщення, що займає Підприємство, прийом господарсько-побутових стоків, що скидаються Підприємством у систему каналізації Адміністрації (прийом стічних вод холодного і гарячого водопостачання, ненормативно-очищених стічних вод, що скидаються Підприємством у систему каналізації Адміністрації) та забезпечення теплом об`єктів Підприємства.

Згідно з п.1.2. договору Підприємство зобов`язується своєчасно відшкодовувати витрати Адміністрації, забезпечувати належну експлуатацію згідно межі балансової належності водопровідно-каналізаційних мереж, мереж теплопостачання, приладів і пристроїв на них, у відповідності з Правилами, перерахованими в п.2.1. договору та діючого законодавства України.

Пунктом 2.4.10. договору передбачено, що протягом 3-х робочих днів після отримання, Підприємство повинно підписати та повернути Адміністрації «Акт відшкодування витрат» або надати лист-відмову у підписанні «Акту відшкодування витрат» з обґрунтуванням причин.

Згідно з п. 2.4.14. договору Підприємство зобов`язується своєчасно і в повному обсязі оплачувати відшкодування витрат.

Відповідно до п. 3.1. договору облік спожитих тепла, води та стоків здійснюється за показниками приладів обліку, встановлених на об`єктах Підприємства, або розрахунковим шляхом у разі відсутності або неможливості встановлення приладів обліку або виходу з ладу.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що відшкодування витрат Підприємством проводиться не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим. Грошові кошти перераховуються на поточний рахунок Адміністрації.

На підтвердження наданих послуг, а саме відшкодування витрат на енергоресурси при забезпеченні теплом від котельні № 6, відшкодування витрат на утримання основних засобів при забезпеченні теплом від котельні № 6, в березні 2022 Адміністрацією складений акт та виставлений відповідний рахунок за березень 2022 акт № 287 від 31.03.2022 та рахунок № 510064 від 31.03.2022 на суму 142 375,06 грн. Представник Підприємства 26.04.2022 отримав відповідний акт відшкодування витрат та рахунок.

Вказаний акт був підписаний з боку Підприємства та повернутий Адміністрації, однак, у порушення норм чинного законодавства України заборгованість за послуги за березень 2022 залишається несплаченою.

Позивач неодноразово звертався до Відповідача з листами про заборгованість та з вимогами щодо оплати заборгованості: листи №№ 1563/19-06-04/Вих від 31.07.2023, 1914/19-06-04/Вих від 22.09.2023, 2343/19-06-04/Вих від 28.11.2023, 192/19-06-04/Вих від 01.02.2024, 643/19-06-04/Вих від 01.04.2024, 1015/19-06-04/Вих від 28.05.2024, 1365/19-06-04/ Вих від 26.07.2024, 2084/19-06-04/Вих від 25.10.2024, 36/19-06-04/ Вих від 06.01.2025, 911/19-06-04/Вих від 08.05.2025.

Окрім того, на адресу Відповідача було направлено претензію № 1428/19-06-04/Вих від 11.07.2025 з вимогою сплатити заборгованість.

Висновки суду

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами статті 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Приписами статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положеннями статті 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є, укладений між сторонами справи договір про відшкодування експлуатаційних витрат.

Суд установив, що п. 3.2. договору передбачено, що відшкодування витрат Підприємством проводиться не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим. Грошові кошти перераховуються на поточний рахунок Адміністрації.

На підтвердження наданих послуг, а саме відшкодування витрат на енергоресурси при забезпеченні теплом від котельні № 6, відшкодування витрат на утримання основних засобів при забезпеченні теплом від котельні № 6, в березні 2022 року Адміністрацією складений акт та виставлений відповідний рахунок акт № 287 від 31.03.2022 за березень 2022 року та рахунок № 510064 від 31.03.2022 на суму 142 375,06 грн.

Зазначені акт та рахунок були отримані представником Відповідача 26.04.2022.

Вказаний акт був підписаний з боку Відповідача та повернутий Позивачу, однак, заборгованість за послуги за березень 2022 у сумі 142 375,06 грн залишається несплаченою.

Станом на день подання цього позову відповідач за надані послуги на суму 142 375,06 грн не розрахувався, доказів які б спростували позовні вимоги не надав.

За наведених підстав, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача заборгованості у сумі 142 375,06 грн підлягають задоволенню.

Окрім того, позивач заявив до стягнення суму пені в розмірі 176 477,44 грн у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Приписами ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 4.1. договору у разі несвоєчасного перерахування платежів, Підприємство сплачує Адміністрації пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за котрий нараховується пеня від несвоєчасно сплаченої суми, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок пені у сумі 176 477,44 грн за період 20.05.2022 23.09.2025, дійшов висновку, що розрахунок здійснений арифметично правильно, а тому з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеса Менеджмент Інвестмент" на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) належить стягнути суму пені у розмірі 176 477,44 грн.

Окрім того, позивач заявив до стягнення 3% річних у розмірі 14 299,92 грн та інфляційні нарахування у розмірі 55 128,46 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Перевіривши розрахунки, господарський суд дійшов висновку, що розрахунки здійснені арифметично правильно, а тому з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеса Менеджмент Інвестмент" на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) належить стягнути суму 3% річних у розмірі 14 299,92 грн та інфляційні нарахування у розмірі 55 128,46 грн.

Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

У ст. 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За наведених умов, господарський суд задовольняє позов Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеса Менеджмент Інвестмент" 142 375,06 грн основного боргу, 176 477,44 грн пені, 14 299,92 грн 3% річних, 55 128,46 грн інфляційних нарахувань повністю.

Судові витрати покладаються на Відповідача відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеса Менеджмент Інвестмент" (65082, м. Одеса, вул. Гоголя, будинок 23, ) на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна площа, 1, код ЄДРПОУ2 375,06 грн основного боргу, 176 477,44 грн пені, 14 299,92 грн 3% річних, 55 128,46 грн інфляційних нарахувань, 4 659,37 грн судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 23 грудня 2025 р.

Суддя Т.Г. Деркач