ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 Справа № 917/1302/19

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Паламарчук В.В., при секретарі судового засідання Біленко І.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЛЕДА 2015" (вул. Княжий Затон, буд.9, м. Київ, 02095)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська бурова компанія" (36014, м.Полтава, вул. Харчовиків, 27)

про стягнення 701 258,81грн

Учасники справи: згідно протоколу

Встановив: до Господарського суду Полтавської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІЛЕДА 2015" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська бурова компанія" про стягнення 701258,81грн згідно з договором підряду №1104/7 від 11.04.2017року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором підряду стосовно виконаних, але неоплачених робіт.

Відповідач у відзиві (вхід. №9302 від 03.09.2019; т.1, а.с.107-113) проти позову заперечує посилаючись на те, що відповідачем були виконані роботи, передбачені умовами даного договору, що підтверджується двостороннє підписаними актами приймання-виконаних будівельних робіт за 2017рік.

Позивач у відповіді на відзив (вхід. №10071 від 20.09.2019; т.1, а.с.182-185) повідомив, що акт КБ-2в та довідка КБ-3 на суму 4208293,00 грн були складені підрядником з технічними та арифметичними помилками. Зазначена вартість робіт повністю відповідала умовам договору та кошторисній документації, а тому посилання на акти приймання-виконаних будівельних робіт за 2017 на суму 4208293,00грн не можуть бути прийняті в якості належних і допустимих доказів.

Відповідач у запереченні на відповідь (вхід. №10640 від 02.10.2019; т.2, а.с.1-4) зазначив, що позивачем невиправдано завищена цінова політика матеріалів використаних підрядником при виконанні підрядних робіт, що спонукало відповідача замовити експертне дослідження. Судовий експерт встановив, що вартість робіт позивача лише частково відповідала фактично проведеним роботам.

09.10.2019 від відповідача надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи (вхід. №10879 від 09.10.2019; т.2, а.с.10-13).

10.10.2019 від позивача також надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи (вхід. № 10964 від 10.10.2019; т.2, а.с.103-106).

22.10.2019 позивач надав заперечення на клопотання про призначення експертизи наданого відповідачем в частині поставлених питань та установи, яка має проводити експертизу та надав питання, які просить поставити на розгляд експерту з врахуванням питань відповідача (вхід. №11405 від 22.10.2019; т.2, а.с.113-114).

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У цій справі судом були вчинені такі процесуальні дії.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2019 даний позов було передано на розгляд судді Паламарчук В.В. (т.1, а.с.96).

Ухвалою від 02.08.2019 суд залишив позовну заяву без руху та встановив строк для усунення недоліків. Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки (т.1, а.с.97).

Ухвалою суду від 14.08.2019 відкрито провадження у справі №917/1302/19, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання, та встановлено сторонами строки для подання заяв по суті справи (т.1, а.с.1).

Ухвалою суду від 17.09.2019 відкладено розгляд справи на 10.10.2019 (т.1, а.с.179-181).

Ухвалою від 10.10.2019 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів (т.2, а.с. 110-111).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.10.2019 у справі №917/1302/19 призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі (т.2, а.с.119-121).

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.10.2019 у справі №917/1302/19 залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення (т.2, а.с.176-186).

За ухвалою від 27.01.2020 судом поновлено провадження у справі в зв`язку з необхідністю надання експерту додаткових документів; зупинено провадження у справі до отримання експертного висновку судом (т.2, а.с.195-196).

За ухвалою від 08.11.2024 судом поновлено провадження у справі в зв`язку з необхідністю надання експерту додаткових документів; зупинено провадження у справі до отримання експертного висновку судом (т.2, а.с.214-215).

За ухвалою від 18.06.2025 судом поновлено провадження у справі в зв"язку з необхідністю надання експерту додаткових документів; зупинено провадження у справі до отримання експертного висновку судом (т.2, а.с.229-230).

Київський науково-дослідний інститут судових експертиз листом (вхід. №13587 від 22.10.2025) повідомив суд про неможливість надання висновку, оскільки всі витребувані матеріали не надані (т.3, а.1-5).

Ухвалою від 29.10.2025 суд поновив провадження у справі та призначив підготовче засідання у справі на 20.11.2025 (т.3, а.с.105).

Ухвалою від 20.11.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 18.12.2025 (т.3 а.с.116-117).

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 23.09.2019, від 16.10.2019, від 29.10.2019 (т.1, а.с.189-190, т.2, а.с.112,123-125).

З 04.11.2023 (дата набуття змін до абз.1 ч.6 ст.6 ГПК України, внесених законом №3424 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення обов`язків учасників судової справи») у всіх юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України, виник обов`язок зареєструвати електронний кабінет.

Відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІЛЕДА 2015" є юридичною особою, а тому повинно було зареєструвати свій електронний кабінет в ЄСІТС, що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Як з`ясовано судом, у Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЛЕДА 2015" відсутній зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІЛЕДА 2015" свого процесуального обов`язку зареєструвати свій електронний кабінет в ЄСІТС не виконав.

Ухвала суду 29.10.2025, надіслана позивачу на адресу: вул. Овочева, буд. 4А, м.Полтава, 36010, повернулася до суду з довідкою поштового відділення від 06.11.2025 про відсутність адресата за вказаною адресою (т.3, а.с.107-110).

За даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІЛЕДА 2015" змінило свою адресу місцезнаходження та зареєстроване за адресою: вул. Княжий Затон, буд.9, м.Київ,02095 (т.3, а.с.111).

Ухвала суду від 20.11.2025, надіслана позивачу на адресу: Княжий Затон, буд.9, м.Київ, 02095, повернулася до суду з довідкою поштового відділення від 02.12.2025 про відсутність адресата за вказаною адресою.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року №18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 ГПК України ухвала суду від 20.11.2025 вважається врученою позивачу 02.12.2025. Позивач вважається належним чином повідомленим про розгляд цієї справи.

Відповідно до довідок про доставку ухвал по системі Електронний суд 24.11.2025 відповідач отримав ухвалу суду від 20.11.2025 (т.3, а.с. 118).

Отже, позивач та відповідач належно повідомлені про розгляд цієї справи, що також підтверджується наданими ними заявами по суті справи (відзивом, відповіддю, запереченнями).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази та письмові пояснення, суд встановив таке:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІЛЕДА 2015" (позивачем; підрядником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтавська бурова компанія" (відповідачем; замовником) укладено договір підряду №1104/17 від 11.04.2017 (далі Договір; т.1, а.с. 10-15).

Згідно з п. 1.1. Договору підрядник зобов`язався виконати роботи, зазначені в п.1.2 цього Договору з використанням власних матеріалів та персоналу, а замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

Згідно з п. 1.2. Договору найменування робіт: поточний ремонт будівель, а саме:

- приміщень позначених літерою «Д-1», площею 791,0 м2 ;

- монтаж системи кондиціонування у приміщенні позначеному літерою «Б-2»;

- монтаж системи вентиляції у приміщенні позначеному літерою «В-1». (п. 1.2.

Договору).

Згідно з п. 3.1. Договору ціна роботи за цим Договором визначається згідно з Кошторисною документацією, яка є Додатком №1 до цього Договору.

Згідно з п. 3.2. Договору ціна цього Договору становить 4802293,00грн, в тому числі ПДВ 20% - 800 382,166 грн.

Відповідно до п.4.1. Договору підставою для оплати є рахунок Підрядника. Розрахунки проводяться шляхом:

- попередньої оплати, яка здійснюється Замовником після надання Замовнику та затвердження ним ЗБ візуалізації Дизайн-проекту згідно наступного графіку:

- до 12.04.2017 року 1 200 000,00 грн.(один мільйон двісті тисяч) грн., в т.ч. ПДВ 20%;

- до 30.04.2017 року 1300 000,00 (один мільйон триста тисяч) грн., в т.ч. ПДВ 20%;

- до 15.05.2017 року 2000 000,00 (два мільйони) грн., в т.ч. ПДВ 20%;

- остаточного розрахунку в сумі 302 293,00 (триста дві тисячі двісті дев`яносто три) грн., в т.ч. ПДВ 20%, який проводиться Замовником протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту прийняття Замовником виконаних робіт, передбачених п.1.2 цього Договору.

Згідно з п.5.13. Договору після закінчення виконання роботи Підрядник зобов`язаний повідомити Замовника про готовність предмета підряду до здавання протягом 2 (двох) робочих днів з моменту її виконання. Здача-приймання виконаних робіт здійснюється комісією, що складається з представників Підрядника та Замовника. Чисельний склад комісії становить по три уповноважених представника з обох Сторін на чолі з головою комісії, що є представником Замовника.

Згідно з п.5.14. Договору підрядник протягом 3 (трьох) робочих днів після завершення виконання Робіт, надає Замовнику складені та підписані зі своєї Сторони Акти приймання-передачі виконаних підрядних робіт за формою КБ-2 ; КБ-3 разом з технічною документацією, в якій визначено схему розташування інженерних мереж (електропроводка, система опалення, водо- постачання та водовідведення).

Згідно з п.5.15. Договору замовник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів прийняти належним чином виконані роботи та підписати Акти приймання-передачі виконаних підрядних робіт або надати мотивовану відмову від їх підписання. У випадку мотивованої відмови Замовника від підписання Акта приймання-передачі виконаних підрядних робіт Сторонами складається двосторонній акт з переліком недоліків і строків їх усунення. У випадку порушення узгоджених строків усунення недоліків Підрядник несе відповідальність, передбачену цим Договором.

Згідно з п. 5.16. Договору після підписання Сторонами Акту приймання-передачі виконаних підрядних робіт без зауважень, Роботи вважаються виконаними Підрядником в повному обсязі, передані й прийняті Замовником.

Згідно з п.10.1 Договору цей Договір діє до 31.12.2017, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе гарантійних зобов`язань.

За актом №2 за формою КБ 2 та довідкою за формою КБ №3 за 2017 рік сторони підтвердили факт виконання позивачем підрядних робіт на загальну суму 4 208 293,00грн (т.1, а.с.43-48).

Тобто, загальна вартість підрядних робіт не перевищує вартості, вказаної у Кошторисної документації.

За платіжними дорученнями №2387 від 25.04.2017, №2631 від 29.05.2017, № 5475 від 12.04.2017, №5611 від 05.05.2017, №2555 від 23.05.2017, №5974 від 25.05.2017 відповідач провів оплату вартості робіт на загальну суму 4 200 000,00 грн (т.1, а.с.49-54).

Позивач у позові посилається на те, що під час складання актів приймання-передачі виконаних підрядних робіт були допущені технічні та арифметичні помилки, не було включено до актів формою КБ -2в та довідкою за формою КБ -3 вартість деяких матеріалів, які були використані в ході виконаних робіт, що призвело до невірного підрахунку. Загальна вартість робіт склала 4802293,00грн, що відповідає умовам договору та кошторисній документації.

Позивач звернувся до відповідача з листом від 17.01.2018 щодо підписання відкоригованої довідки КБ-3 та акту КБ-2 до договору підряду №1104/17 від 11.04.2017 на суму 4802293,00грн (т.1, а.с.55-70). Відповідач акти не підписав.

29.04.2019 позивач звернувся до відповідача з претензією №42 щодо сплатити заборгованості в сумі 102293,00грн, інфляційні втрати в сумі 11047,64грн та 3 % річних в сумі 3690,96грн протягом 20 календарних днів з дати надсилання претензії. ( т.1,а.с.71-75).

Листом за №693 від 16.05.2019 відповідач повідомив позивача, що відповідачем було правомірно оплачено 4 200 000,00грн. Крім того, відповідач замовив у Полтавському відділенні Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса проведення будівельно технічного дослідження. За результатом дослідження встановлено, що фактична вартість робіт склала 3 295 075,00грн та прохав підрядника повернути надмірно сплачені кошти у сумі 913218,00грн (т.1, а.с.76-77).

Підрядні роботи на суму 602293,00грн залишилися неоплаченими замовником, тому підрядник звернувся до відповідача з претензією №52 від 25.06.2019 з вимогою сплатити заборгованість в сумі 602293,00грн, інфляційні втрати в сумі 76491,21грн та 3 % річних в сумі 24751,77грн протягом 20 календарних днів з дати надсилання претензії (т.1, а.с.79-79).

Відповідач оплати вказаних коштів не провів.

Позивач, посилаючись на те, що претензія залишена замовником без відповіді та належного реагування, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду про стягнення із відповідача заборгованості щодо оплати виконаних підрядних робіт та нарахованих 3 % річних й інфляційних втрат на підставі частини 2 статті 625 ЦК України.

При вирішенні спору суд зазначає таке.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.

За приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 1 статті 843 Цивільного кодексу України в договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна в договорі підряду може бути визначена також у кошторисі (пункт 1 статті 844 цього ж Кодексу). Строки виконання роботи або окремих її етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 Цивільного Кодексу України).

За п. 5.14 Договору підряду, підрядник протягом 3 робочих днів після завершення виконання робіт, надає замовнику складені та підписані зі своєї сторони акти приймання-передачі виконаних підрядних робіт за формою КБ-2; КБ-3 разом з технічною документацією, в якій визначено схему розташування інженерних мереж (електропроводка). Система опалення, водопостачання та водовідведення (при наявності).

В п.5.15 Договору підряду, замовник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів прийняти належним чином виконані роботи та підписати Акти приймання-передачі підрядних робіт або надати мотивовану відмову від їх підписання. У випадку мотивованої відмови Замовника від підписання Акта приймання-передачі виконаних підрядних робіт Сторонами складається двосторонній акт з переліком недоліків і строків їх усунення. У випадку порушення узгоджених строків усунення недоліків Підрядник несе відповідальність, передбачену цим Договором.

В підтвердження факту виконаних робіт позивачем надано акт здачі прийняття робіт (надання послуг) від 19.06.2017(т.1, а.с.42).

В даному акті сторони зазначили, про те що:

- підрядником проведені роботи на підставі Договору №1104/17 від 11.04.2017;

- роботи виконані в повному обсязі і в належної якості;

- сторони претензій одна до одної не мають.

Відповідно до ч. 1 ст. 877 ЦК України, підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

В Додатку №1 до Договору сторонами було підписано договірну ціну, де узгодили загальну вартість робіт в сумі 4802293,00грн (т.1, а.с.16-31). На виконання робіт була складена кошторисна документація, в якій визначено загальну вартість робіт в сумі 4802293,00 грн.

Сторони підписали акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за квітень липень 2017р (форма КБ-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за квітень липень 2017р (форма КБ-3), в яких підтвердили виконання позивачем будівельних робіт на загальну суму 4 208 293,00 грн (т.1 а.с.43-48).

Тобто, загальна вартість виконаних робіт не перевищує вартості, вказаної у зведеному кошторисі.

Згідно ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору відповідач виконав роботи на загальну суму 4 208293,00грн, що підтверджено двостороннє підписаним актом приймання виконаних підрядних робіт форми № КБ - 2в та актом здачі прийняття робіт (надання послуг) від 19.06.2017 (т.1 а.с.43-48,42).

У позові позивач посилається на те, що вартість фактично виконаних ним робіт становить 4800293,00 грн, що на 602293,00грн більше ніж визначено ним у акті №2 приймання виконаних будівельних робіт за 2017 рік та у довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за квітень-липень 2017 року.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на те, що для визначення реальної ринкової ціни фактично виконаних підрядником робіт за договором підряду №1104/07, замовник залучив інженера-проектувальника Омельяник Олену Миколаївну кваліфікаційний сертифікат серія АР№002488 від 30.08.2012), за результатом чого зазначеною особою складено акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в від 15.03.2018 за Договором підряду та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 від 15.03.2018 якими встановлено: завищення вартості матеріалів, включення робіт які не проводились, та матеріалів які не використовувалися, встановлено невідповідність видів робіт, застосування коефіцієнтів робіт в тяжких умовах там де їх не було, задвоєння сум робіт, матеріалів, та інші розбіжності, та невідповідності.

Посилаючись на зазначені документи, відповідач (замовник) стверджує, що вартість фактично виконаних підрядником робіт становить 3433459,20грн і замовником надмірно сплачено 774833,80 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Правова позиція щодо застосування судами ч. 4 ст. 882 України є сталою та послідовною в судовій практиці Верховного Суду. Так, зокрема, стосовно акта виконаних робіт за договором підряду, підписаного однією стороною, правовий висновок викладено у пункті 6.3 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №910/7446/18 та інших (у тому числі і постанова Верховного Суду від 16.09.2022 у справі №913/703/20). Цей висновок полягає в тому, що передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

Неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема, непідписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи. Таких висновків також дотрималася і об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.06.2023 у справі № 914/2355/21.

В процесі вирішення судом даного спору позивач наголошував на виконані підрядних робіт у повному обсязі, відповідно до договірної ціни. Відповідач заперечував посилаючись на те, що будівельні роботи за договором підряду №1104/17 від 11.04.2017, які включені до акту приймання виконаних будівельних робіт не відповідають вартості робіт, яка наведена в кошторисній документації.

Отже, важливе значення для правильного вирішення даного спору мають також обставини реального виконання робіт за договором та їх виконання саме в обсязі (розмірі та за ціною), які заявлені позивачем.

З метою встановлення обставин реального виконання ТОВ "ВІЛЕДА 2015" підрядних робіт судом було призначено у цій справі судову будівельно-технічну експертизу.

Проте, призначена судом експертиза не була проведена, експерт повідомив суд про неможливість надання висновку, оскільки всі витребувані матеріали експерту не були надані

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено, що спірні роботи виконані позивачем саме на суму 4802293,00 грн.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як було встановлено вище судом, між сторонами у справі укладено договір, відповідно до умов якого позивач зобов`язувався виконати підрядні роботи. Передбачені договором підрядні роботи позивачем виконані в повному обсязі та в строки, які передбачені в договорі, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) за 2017, який підписано сторонами без зауважень та претензій (т.1, а.с.42). Відповідачем перераховано кошти за виконані позивачем роботи.

Відповідно до акту виконаних робіт форми КБ-2в на суму 4208293,00грн, підрядником виконано роботи, які передбачені кошторисом, замовником роботи прийняті без зауважень.

Згідно підписаного акту виконаних робіт на суму 4208293,00грн, підрядник виконав роботи в межах ціни, визначеної сторонами у договорі та кошторисі.

Твердження позивача про те, що підставою для стягнення коштів у сумі 602293,00 грн відповідно до кошторисної документації, судом відхиляється.

Наданий в редакції позивача акт №2 приймання виконаних будівельних робіт на суму 4802293,00 грн, складений позивачем в односторонньому порядку, відповідачем цей акт не підписаний, не затверджений та не погоджений. Тому акт не є належним доказом виконання позивачем підрядних робіт відповідачу на зазначену в ньому суму та доказом наявності заборгованості відповідача за вказані роботи.

В якості доказу своєї позиції відповідач надав висновок №1317 експертного будівельно-технічного дослідження від 19.11.2018, проведений експертом Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С.Бокаріуса.

При цьому позивачем доводи відповідача (замовника) щодо реального виконання робіт та вартості робіт не спростовано.

Крім того, позивач у позові посилається на те, що до актів приймання виконаних будівельних робіт не була включена вартість деяких матеріалів, які були використані в ході виконання робіт, проте яких саме позивачем у позові не зазначено.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №04/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи № 902/761/18, від 20.08.2020 зі справи № 914/1680/18).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

В ст. 76 ГПК України вказано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

У ч. 1 ст. 79ГПК Українизазначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд зазначає, що позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, що вартість виконаних робіт повністю відповідає умовам договору, однак суд зазначає, що підрядник виконав роботи в межах ціни, визначеної сторонами у договорі та кошторисі.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, відсутні підстави для нарахування 3% річних, інфляційних, оскільки ці вимоги є взаємно пов`язаними з основним зобов`язанням.

Отже, у позові слід відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено та підписано 24.12.2025.

Суддя Паламарчук В.В.