ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

18.12.2025м. ДніпроСправа № 904/6629/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Цибульської К.С., розглянув заяву керівника Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області

про забезпечення позову у справі

за позовом керівника Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл. в інтересах держави в особі позивача Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

до Приватного підприємства "Сармат", смт Широке, Криворізький р-н, Дніпропетровська обл.

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

Суддя Рудь І.А.

Представники сторін:

прокурор: Ємельянов В.А. - посвідчення;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Смолов К.В. - ордер, адвокат.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Криворізької міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить:

- зобов`язати Приватне підприємство "Сармат" () усунути перешкоди Криворізькій міській раді (), у праві користування та розпорядження земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Гірників, 36, площею 0,1483га та повернути земельну ділянку, шляхом знесення об`єктів самочинного будівництва - сторожки Г-1, навісу Д-1, навісу Е-1 та паркану;

- скасувати державну реєстрацію права приватної власності Приватного підприємства "Сармат" () на об`єкт нерухомого майна - загальною площею 2049,8 кв. м, а саме торгівельний павільйон лі-Зт. А, зупиночний павільйон літ. В-1, навіс літ. Д-1, навіс літ. Е-1, сторожка (тимчасова) літ. Г-1, туалет (тимчасовий) літ Ж-1, вимощення - І, сторожка літ. Г-1, навіси літ. Д-1 та літ. Е-1 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Гірників, 36, із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 10.

Судові витрати прокурор просить покласти на відповідача.

Позов мотивовано тим, що Приватне підприємство "Сармат", уникаючи встановленого чинним законодавством порядку набуття у користування земельної ділянки, отримання дозволу на будівництво, прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, самочинно збудувало вказаний об`єкт та набуло право власності на нього, шляхом внесення змін до Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Безпідставне набуття права власності на самочинно збудоване нерухоме майно суперечить засадам містобудівної діяльності в Україні, визначених Законом України «Про основи містобудування», є перешкодою у розв`язанні питань прогнозуваннярозвитку, планування і забудови населених пунктів, регулювання земельних відносин, створення соціальної, інженерної і транспортної інфраструктури через відсутність можливості належного ведення містобудівного кадастру призводить до порушення майнових прав та інтересів територіальної громади на дотримання законного порядку користування, володіння, розпорядження та відчуження земельної ділянки комунальної власності.

Зважаючи на викладене, прокурор вважає, що самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, яка не відводилась для цієї мети, підлягає знесенню його титульним власником, а земельна ділянка поверненню Криворізькій міській раді із скасуванням державної реєстрації права власності на самочинно збудоване нерухоме майно із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у судовому порядку.

Разом з позовною заявою прокурором подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд:

- накласти арешт на нерухоме майно, належне відповідачу - Приватному підприємству "Сармат" (), а саме комплекс будівель, загальною площею 2049,8 кв. м, що складається з торгівельного павільйону лі-Зт. А, зупиночного павільйону літ. В-1, навісу літ. Д-1, навісу літ. Е-1, сторожки (тимчасова) літ. Г-1, туалету (тимчасовий) літ Ж-1, вимощення - І, сторожки літ. Г-1, навісів літ. Д-1 та літ. Е-Іза адресою: м. Кривий Ріг, вул. Гірників, буд. 36 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 10);

- заборонити - Приватному підприємству "Сармат" () та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єкту нерухомого майна - комплексу будівель, загальною площею 2049,8 кв. м, що складається з торгівельного павільйону лі-Зт. А, зупиночного павільйону літ. В-1, навісу літ. Д-1, навісу літ. Е-1, сторожки (тимчасова) літ. Г-1, туалету (тимчасовий) літ Ж-1, вимощення - І, сторожки літ. Г-1, навісів літ. Д-1 та літ. Е-1 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Гірників, буд. 36 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 10).

Крім того, прокурор просить суд здійснювати розряд заяви про забезпечення позову в судовому засіданні з викликом сторін.

В обґрунтування поданої заяви прокурор посилається на те, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у т.ч. задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З позову та доданих до нього документів вбачається, що предметом позову прокурора є, в тому числі, зі скасування державної реєстрації ПП «Сармат» на об`єкт нерухомого майна комплекс споруд, розташований за адресою: вул. Гірників, 36 в м. Кривий Ріг.

З урахуванням того, що ПП «Сармат» маючи зареєстроване право власності на спірний самочинно збудований об`єкт нерухомості не обмежене в розпорядженні таким майном, відсутність арешту торгівельного комплексу, розташованого за адресою: вул. Гірників, 36 в м. Кривий Ріг, реєстрація права власності на яке оскаржується прокурором, може призвести до відчуження цього майна з метою утруднення чи унеможливлення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі за позовом прокурора, що в свою чергу свідчить про наявність підстав, визначених ст.ст. 136, 137 ГПК України для забезпечення позову прокурора.

25.11.2025 від Приватного підприємства "Сармат" до суду надійшли наступні документи:

1) заява про розгляд заяви про забезпечення позову у судовому засіданні з викликом сторін, в якій останнє просить суд:

- призначити до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін заяву Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області про забезпечення позову;

- надати адвокату Малиновській Вікторії Дмитрівні, яка є представником Приватного підприємства "Сармат", можливість взяти участь в судових засіданнях, призначених для розгляду заяви про забезпечення позову, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через систему «ЕаsуСоn» (vkz.court.gov.ua);

2) заперечення проти застосування заходів забезпечення позову;

3) про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 01.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 16.12.2025.

Ухвалою суду від 01.12.2025 заяву керівника Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області про забезпечення позову призначено до розгляду в засіданні на 16.12.2025.

У підготовчому засіданні, що відбулося 16.12.2025 оголошувалась перерва до 18.12.2025.

Розглянувши заяву керівника Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області про забезпечення позову, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Згідно з положеннями пункту 2 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача і з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені в постанові Верховного Суду від 13.01.2020 №922/2163/17.

Як зазначає заявник, необхідність вжиття заходів забезпечення позову, викликана тим, що ПП «Сармат» маючи зареєстроване право власності на спірний самочинно збудований об`єкт нерухомості не обмежене в розпорядженні таким майном, відсутність арешту торгівельного комплексу, розташованого за адресою: вул. Гірників, 36 в м. Кривий Ріг, реєстрація права власності на яке оскаржується прокурором, може призвести до відчуження цього майна з метою утруднення чи унеможливлення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі.

Господарський суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Крім того, на переконання суду, накладення арешту на майно відповідача може призвести до блокування його господарської діяльності за відсутності доказів того, що відповідачем вчинюються дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання, - що є неприпустимим, серед іншого, під час воєнного стану.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. При цьому достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Господарський суд звертає увагу на те, що наявність спору, з яким прокурор звернувся до суду, не є автоматичною підставою для накладення арешту на майно відповідача. Прокурором не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Прокурором не надано суду доказів, які свідчать про те, що відповідачем вчиняються заходи щодо відчуження останнім спірного майна.

Відтак викладені у заяві про забезпечення позову мотиви щодо можливої незаконної поведінки відповідача носять умовний, гіпотетичний характер та не спростовують факту відсутності умисного ухилення відповідача від подальшого виконання рішення суду.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява керівника Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області про вжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є, визначений в Господарському процесуальному кодексу України, обов`язок заявника у заяві наводити обґрунтуванням доцільності та необхідності вжиття кожного конкретного заходу забезпечення позову відповідними обставинами та надавати докази, що підтверджують такі обставини.

За таких обставин, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості, співмірності та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів учасників судового процесу, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви керівника Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 18.12.2025 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.12.2025.

Суддя І.А. Рудь