ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2025 р. Справа № 914/780/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Хом`як Х.А.

розглянув апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького

на рішення Господарського суду Львівської області від 28.08.2025 (повне рішення складено 09.09.2025, суддя Король М.Р.)

у справі № 914/780/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Агріколь»

до відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького

про стягнення 1 093 555,63 грн

Представники сторін не з`явились

Господарський суд Львівської області в рішенні від 28.08.2025 у справі № 914/780/25 ухвалив: - задоволити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Агріколь»; - провадження в частині позовної вимоги про стягнення заборгованості за договором про надання послуг зі збирання врожаю № 0310/ДГ-ІА від 03.10.2022 на суму 200 000,00 грн закрити, у зв`язку із відсутністю предмету спору; - стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького заборгованість за договором про надання послуг зі збирання врожаю № 0310/ДГ-ІА від 03.10.2022 у розмірі 662 970,00 грн, 3% річних у розмірі 57 523,45 грн та інфляційні втрати у розмірі 172 920,32 грн, 15 000,00 грн витрат, пов`язаних з правничою допомогою та 10 720,97 грн судового збору.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням місцевого господарського суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 28.08.2025 в частині стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Імені Данила Галицького на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ АГРІКОЛЬ» 3% річних в розмірі 57 523,45 грн, прийняти нове судове рішення у цій частині, яким стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Імені Данила Галицького на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ АГРІКОЛЬ» 3% річних в розмірі 56 956,02 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 24.09.2025, склад колегії по розгляду справи № 914/780/25 визначено: головуючий суддя Орищин Г.В., судді Малех І.Б., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького, поданою на рішення Господарського суду Львівської області від 28.08.2025 у справі № 914/780/25.

14.10.2025 на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 914/780/25.

У зв`язку з обставинами, які унеможливлюють участь судді Малех І.Б. у розгляді даної справи, розпорядженням Керівника апарату Західного апеляційного господарського суду № 332 від 20.10.2025, з метою розгляду апеляційної скарги, проведено автоматизовану заміну складу суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2025, призначено колегію суддів у складі: головуючої судді Орищин Г.В, суддів Галушко Н.А. та Якімець Г.Г.

При ухваленні оскаржуваного рішення місцевий господарський суд виходив із того, що відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором на виконання робіт зі збирання врожаю в частині повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт. Загальна сума заборгованості за виконані та прийняті роботи, виходячи з матеріалів справи, склала 662 970,00 грн, з яких відповідачем після подання позову сплачено 200 000,00 грн. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення основної заборгованості є підставними та обґрунтованими, не заперечуються відповідачем і підлягають задоволенню, а провадження у справі щодо стягнення 200 000,00 грн слід закрити за відсутністю предмету спору. Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних суд встановив, що позивач безпідставно включив до періодів нарахувань 20.12.2022, оскільки на цю дату ще не настало прострочення. Перевіривши розрахунки позивача та врахувавши контррозрахунок відповідача, місцевий суд визнав правомірними та обґрунтованими позовні вимоги про стягнення 172 920,32 грн інфляційних втрат та 57523,45 грн 3% річних. У задоволенні решти вимог щодо 3% річних суд відмовив, а клопотання відповідача про зменшення заявлених до стягнення сум на 90 % визнав необґрунтованим. Крім того, місцевий суд визнав можливим нарахування 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання до повної сплати за встановленою формулою, однак відмовив у задоволенні вимог позивача щодо зазначення в рішенні нарахування інфляційних втрат до моменту виконання рішення, оскільки це не передбачено чинним законодавством.

Відповідач не погодився з ухваленим рішенням місцевого господарського суду та оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення постановлено за неповного з`ясування обставин справи, недоведеності встановлених судом першої інстанції фактів, за неправильної оцінки доказів та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Скаржник подав контррозрахунок 3% річних зазначивши, що згідно п. 3.4 договору, замовник зобов`язаний здійснити оплату прийнятих послуг протягом 20 робочих днів з моменту підписання актів здачі-приймання та/або надання рахунків на оплату. Оскільки акт надання послуг № 16 було підписано сторонами 30.11.2022, останнім днем для оплати за надані послуги є 28.12.2022. Отже, період нарахування 3% річних та інфляційних втрат починається з 29.12.2022. Враховуючи наведене, загальний розмір 3% річних повинен становити 56 956,02 грн, а не 57665,31 грн. Відтак, відповідач вважає стягнення 3% річних у сумі 709,29 грн безпідставним та просить апеляційний суд відмовити позивачу у межах цієї вимоги.

Процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Процесуальний хід розгляду апеляційної скарги відображено у відповідних ухвалах Західного апеляційного господарського суду.

В дане судове засідання представники позивача і відповідача не прибули.

Через систему «Електронний суд» апелянтом подано клопотання про відкладення розгляду справи. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що у зв`язку з поганим самопочуттям останній не може прийняти участь у судовому засіданні, яке призначене на 04.12.2025.

Колегія суддів, порадившись на місці, відхилила заявлене клопотання, з огляду на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність в судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні; участь представників учасників справи у судовому засіданні не була визнана обов`язковою; позиція скаржника викладена письмово в апеляційні скарзі. Крім цього, розгляд справи вже відкладався за клопотанням скаржника (ухвала від 23.10.2025).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази в сукупності з апеляційною скаргою, судова колегія встановила наступне:

03.10.2022 між ТзОВ «Імпорт Агріколь» (позивач, за договором виконавець) та Сільськогосподарським ТзОВ імені Данила Галицького (відповідач, за договором замовник) укладено договір № 0310/ДГ-ІА про надання послуг зі збирання врожаю.

Згідно з вказаним договором, ТзОВ «Імпорт Агріколь» зобов`язався надати послуги зі збирання врожаю зернових культур сої технічно справними комбайнами з обслуговуючим персоналом виконавця, а Сільськогосподарське ТзОВ ім. Данила Галицького зобов`язався прийняти надані послуги та оплатити їх вартість відповідно до умов даного договору (п.1.1). Договором передбачено, що вартість послуг зі збору врожаю становить 1830, 00 грн без ПДВ за гектар площі, на якій потрібно зібрати врожай (п.1.2). Замовник зобов`язався своєчасно здійснити оплату за надані виконавцем послуги згідно даного договору (п.2.3.3). Здача-приймання наданих послуг здійснюється сторонами за актами приймання наданих послуг (п.3.1). Загальна сума договору визначається, як сумарна вартість послуг, наданих згідно умов даного договору та прийнятих замовником відповідно до належним чином оформлених актів приймання наданих послуг (п.3.2). Замовник зобов`язався здійснювати оплату прийнятих послуг протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту підписання сторонами актів здачі-приймання наданих послуг та/або надання виконавцем рахунків на оплату, а також документів, передбачених п.7.4 даного договору (п.3.4).

30.11.2022 сторонами підписано акт надання послуг № 16 від на загальну суму 1 022 970 грн. Зазначеним актом Сільськогосподарське ТзОВ ім. Данила Галицького без зауважень прийняло надані ТзОВ «Імпорт Агріколь» послуги з комбайнування сої.

Як вбачається з акту звірки взаєморозрахунків між сторонами за період 01.11.2022 по 07.02.2025, Сільськогосподарським ТзОВ ім. Данила Галицького на користь ТзОВ «Імпорт Агріколь» було сплачено 160 000,00 грн.

Відповідно, сума невиконаного зобов`язання (заборгованості) станом на день подання позову становила 862 970,00 грн.

Враховуючи несвоєчасне виконання відповідачем взятих на себе за договором зобов`язань, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 862 970,00 грн основного боргу, а також 3% річних на суму 57 665,31 грн за період з 20.12.2023 по 11.03.2025 та інфляційних втрат на суму 172 920,32 грн.

Під час розгляду справи судом першої інстанції 18.07.2025, відповідачем сплачено на рахунок позивача частину заборгованості в розмірі 200 000,00 грн. Вказані обставини сторонами не заперечувались.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія виходила з такого:

За змістом ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів зазначає, що наявні у справі докази підтверджують факт не виконання відповідачем зобов`язань за договором на виконання робіт по збиранню врожаю в частині повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт.

Водночас, задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення 3% річних, місцевий господарський суд дійшов хибного висновку щодо періоду їх нарахування. Як вбачається з матеріалів справи та положень п.3.4 договору, замовник зобов`язаний здійснити оплату прийнятих послуг протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту підписання сторонами актів здачі-приймання наданих послуг та/або надання виконавцем рахунків на оплату і документів, передбачених п.7.4 договору.

Акт надання послуг № 16 підписано сторонами 30.11.2022, у зв`язку з чим, останнім днем виконання грошового зобов`язання є 28.12.2022, а відтак нарахування 3% річних має здійснюватися з 29.12.2022. Місцевий господарський суд зазначених обставин не врахував, що призвело до неправильного визначення розміру 3% річних. За правильного розрахунку їх загальний розмір становить 56 956,02 грн, а не 57 665,31 грн, у зв`язку з чим рішення Господарського суду Львівської області від 28.08.2025 у справі № 914/780/25 підлягає скасуванню в частині стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького 3% річних у сумі 567,43 грн, а в цій частині у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване рішення, дійшла висновку, що апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького слід задоволити.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 277, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького задоволити.

Рішення Господарського суду Львівської області від 28.08.2025 у справі № 914/780/25 скасувати в частині стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького 3% річних в розмірі 567,43 грн.

В цій частині в позові відмовити.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького (81067, Львівська обл., Яворівський р-н, село Віжомля; ідентифікаційний код 03763282) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Агріколь» (79066, Львівська обл., місто Львів, вулиця Сихівська, будинок 17, квартира 95; ідентифікаційний код 41980665) заборгованість у розмірі 662 970,00 грн, три проценти річних у розмірі 56 956,02 грн та інфляційні втрати у розмірі 172920,32 грн, 15 000,00 грн витрат, пов`язаних з правничою допомогою та 13 114.80 грн судового збору.

В решті рішення Господарського суду Львівської області від 28.08.2025 у справі № 914/780/25 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Агріколь» (79066, Львівська обл., місто Львів, вулиця Сихівська, будинок 17, квартира 95; ідентифікаційний код 41980665) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького (81067, Львівська обл., Яворівський р-н, село Віжомля; ідентифікаційний код 03763282) 3 633,60 грн судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Господарському суду Львівської області видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Повний текст постанови складено 15.12.2025.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя Г.Г. Якімець