ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2025 р. Справа№ 910/14831/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Алданової С.О.

Демидової А.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції

за результатами розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2025

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2025

у справі № 910/14831/24 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рух справи

02.12.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить суд зобов`язати Акціонерне товариство "Українська залізниця" внести зміни до особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" №2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 49 451,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №43-41564379/2020-001 від 06.03.2020, в частині нарахування збору за зберігання вантажів при накопиченні маршрутного поїзда № 121905 (згідно накопичувальної картки № 21120931 та переліку № 20211221).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.04.2025 у справі №910/14831/24 позов задоволено повністю. Зобов`язано Акціонерне товариство "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) внести зміни до особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (03038, м. Київ, вулиця Івана Федорова, будинок 32, літера А, 3-й поверх, ідентифікаційний код 41564379) №2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 49 451,40 грн. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

В суді першої інстанції позивачем було зазначено орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн та вказано, що докази понесених витрат буде надано відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України.

ТОВ "Грейнсвард" подало заяву про розподіл судових витрат, у якій просив стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" 9 461,60 грн витрат на професійну правничу допомогу, з яких 6 000,00 грн вартість послуг наданих адвокатом, а 3 461,60 грн - гонорар успіху.

АТ "Українська залізниця" подало заперечення на заяву ТОВ "Грейнсвард".

Суд першої інстанції встановив, що питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" під час розгляду даної справи не було вирішено.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від15.04.2025 у справі №910/14831/24 заяву ТОВ "Грейнсвард" задоволено частково. Стягнуто з АТ "Українська залізниця" на користь ТОВ "Грейнсвард" 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні іншої частини заяви відмовлено повністю.

Не погоджуючись з цими рішеннями, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить їх скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю та відмовити у стягненні судового збору. Здійснити розподіл судових витрат.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2025 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Зміст заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

У відзиві на апеляційну скаргу позивач повідомив, що він подасть докази про судові витрати, які сплатив або має сплатити, у строк визначений ГПК України.

22.05.2025, у строк, визначений ч. 8 ст. 129 ГПК України, позивач подав заяву про стягнення з відповідача ї витрат на правову професійну допомогу у розмірі 3500,00 грн.

До заяви додано копії наступних документів:

- акта виконаних робіт (наданих послуг) №17-01/538 від 22.05.2025;

- рахунку на оплату №17-01/538 від 22.05.2025;

- платіжної інструкції №9365 від 22.05.2025.

Узагальнені доводи та заперечення відповідача

Відповідач подав заяву про зменшення заявлених витрат, в яких просить зменшити суму витрат, оскільки:

- категорія цієї справи не є специфічною чи особливо складною, не потребує при складенні процесуальних документів опрацювання великої кількості нормативно-правових акті;

- заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, є неспівмірним з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на її складність, обсяг наданих адвокатських послуг;

- водночас, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті додаткової постанови

Стаття 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (стаття 126 ГПК України).

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлює, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 закону).

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви").

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Тобто процесуальним законодавством передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33- 34; 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

Згідно з положеннями частини шостої статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положення статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Фактичні обставини, що встановлені судом за результатами розгляду заяви

Як зазначено вище, у відзиві на апеляційну скаргу позивач повідомив, що він подасть докази про судові витрати, які сплатив або має сплатити, у строк визначений ГПК України.

22.05.2025, у строк, визначений ч. 8 ст. 129 ГПК України, позивач подав заяву про стягнення з відповідача ї витрат на правову професійну допомогу у розмірі 3500,00 грн.

До заяви додано копії наступних документів:

- акта виконаних робіт (наданих послуг) №17-01/538 від 22.05.2025;

- рахунку на оплату №17-01/538 від 22.05.2025;

- платіжної інструкції №9365 від 22.05.2025.

За результатами дослідження цих доказів колегією суддів встановлено наступне.

Згідно матеріалів справи, 04.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (далі також - клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Право, бізнес і фінанси" (далі також - об`єднання) укладено договір про надання правової допомоги № 17-01 (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, що клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання "Право, бізнес і фінанси" бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати клієнту правову допомогу у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

В подальшому сторонами було укладено 07.07.2021 додаткову угоду № 1 до договору, якою виклали договір в новій редакції.

Відповідно до п. 1.2. договору визначено, що з метою здійснення захисту клієнта та представництва його інтересів, Адвокатське об`єднання "Право, бізнес і фінанси" доручає здійснення усіх необхідних дій, пов`язаних з виконанням даного договору, адвокату Накоп`юку Ярославу Володимировичу.

Отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару (пункт 4.1. договору).

Згідно з п. 4.2. договору, при визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характери і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація адвоката.

Умовами пункту 4.3. договору сторони погодили, що вартість однієї години роботи адвоката складає 1 000,00 грн.

Згідно Акта виконаних робіт (наданих послуг) №17-01/538 від 22.05.2025 сторони погодили, що за виконання умов договору адвокатом позивача виконано послуги зі складання відзиву на апеляційну скаргу на рішення та додаткове рішення у цій справі - 3500,00 грн / 3,5 год

Акт підписано сторонами без претензій і зауважень.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду заяви

Розглянувши надані позивачем докази та подані відповідачем заперечення колегія зазначає наступне.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову професійну допомогу у розмірі 3500,00 грн за складання відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно матеріалів справи, відповідач оскаржив судове рішення суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, яку суд апеляційної інстанції залишив без задоволення.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції адвокатом позивача подано до суду відзив на апеляційну скаргу.

Як вже було зазначено, відповідач подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що категорія цієї справи не є специфічною чи особливо складною, не потребує при складенні процесуальних документів опрацювання великої кількості нормативно-правових актів. Водночас, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Колегія суддів вважає вказані доводи відповідача безпідставними, оскільки ним не доведено неспівмірність витрат позивача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. Водночас, відповідач не зазначає жодних заперечень стосовно наданих позивачем доказів фактичного понесення відповідачем витрат на надання правової допомоги у заявленому до стягнення розмірі.

Отже, дослідивши заяву позивача та заперечення відповідача, а також надані заявником документи в їх сукупності, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи розумності судових витрат, керуючись зокрема такими критеріями, як складність, обґрунтованість, співмірність та розумність їхнього розміру, суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими понесені відповідачем витрати на правничу професійну допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 3 500,00 грн.

Тому заява позивача підлягає задоволенню на підставі ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої, у зв`язку із задоволенням позову, витрати на правничу допомогу покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі № 910/14831/24 задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (03038, м. Київ, вулиця Івана Федорова, будинок 32, літера А, 3-й поверх, ідентифікаційний код 41564379) 3 500,00 грн (три тисячі п`ятсот) витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції у справі №910/14831/24.

Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.О. Алданова

А.М. Демидова