РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.12.2025Справа № 910/12927/23 (910/8336/25)
За позовом Ліквідатора Товариство з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, 4, ідентифікаційний номер 43016569) арбітражного керуючого Череватого Л.Б.

до Торгової компанії "Алмі" (підприємство у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю) (65005, м. Одеса, вул. Середня, 83-В, ідентифікаційний номер 31327274)

про стягнення 198 490,05 грн.

За зустрічним позовом Торгової компанії "Алмі" (підприємство у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю" (65005, м. Одеса, вул. Середня, 83-В, ідентифікаційний номер 31327274)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, 4, ідентифікаційний номер 43016569)

про стягнення 216 683,06грн.

в межах справи №910/12927/23

За заявою Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ідентифікаційний номер 00130926)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, 4, ідентифікаційний номер 43016569)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Секретар судового засідання Улахли О.М.

Представники сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) Череватий Л.Б. (поза межами приміщення суду),

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) Масін О.В. (поза межами приміщення суду).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/12927/23 за заявою Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток".

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" арбітражний керуючий Череватий Л.Б. звернувся до суду з позовом до Торгової компанії "Алмі" (підприємство у вигляді Товариства з обмеженою відповділаьністю" з вимогою про стягнення суми боргу у розмірі 198 490,05грн, яка складається з 95 843,50грн.-сума основного боргу за електричну енергію, посталвену у червні 2022 року, 84 024,38грн.-інфляційних втрат, 18 622,17грн.- 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2025 ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

01.08.2025 до суду від Торгової компанії "Алмі" (підприємство у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю") надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" про стягнення 216 683,06грн. заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2025 прийнято зустрічну позовну заяву Торгової компанії "Алмі" (підприємство у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю" до розгляду (спільно з первісним позовом).Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Вирішено здійснювати розгляд справи № 91012927/23 (910/8336/25) за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання за первісним та зустрічним позовами призначено на 17.09.25.

24.07.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про долучення доказів понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

04.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

11.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив.

29.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на зустрічний позов.

В підготовче засідання 17.09.2025 сторони не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2025 відкладено підготовче засідання на 22.10.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2025закрито підготовче засідання, розгляд справи по суті призначено на 28.11.2025.

27.11.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові пояснення Торгової компанії "Алмі" (підприємство у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю").

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2025 відкладено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 19.12.2025.

У судовому засіданні 19.12.2025 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Представник відповідача просив у задоволенні первісного позову відмовити, а вимоги зустрічного позову задовольнити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2020 між Торговою компанією «АЛМІ» (далі Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАВЕРСТОК» (далі Постачальник) було укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №32052. Відповідно до договору №32052, адреса об`єкта електропостачання: 68802, м Рені, вул.28 Червня, 208.

10.07.2020 між Торговою компанією «АЛМІ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАВЕРСТОК» було укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №32053. Відповідно до договору №32053, адреса об`єкта електропостачання: вулиця Варненська, 16, Одеса, Одеська область, 65000.

10.07.2020 між Торговою компанією «АЛМІ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАВЕРСТОК» було укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №32054. Відповідно до договору №32054, адреса об`єкта електропостачання: 67708, м. Білгород-Дністровський, вул. Паркова 4 та 67701, м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська 60.

10.07.2020 між Торговою компанією «АЛМІ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАВЕРСТОК» було укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №32055. Відповідно до договору №32055, адреса об`єкта електропостачання: м. Южне, пр-т. Миру, 19-х (продовольчий магазин) та м. Южне, пр-т Миру, 19-к (Кулінарний цех).

10.07.2020 між Торговою компанією «АЛМІ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАВЕРСТОК» було укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №32056. Відповідно до договору №32056, адреса об`єкта електропостачання: 68604, м. Ізмаїл, пр-т Миру, 12 та 68609, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, 22.

Згідно пункту 2.1 Договорів Постачальник продає електричну енергію (товар) споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Згідно з пункту 5.1 Договорів Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є невід`ємним Додатком 2 до цього договору.

Відповідно до пункту 5.5 Договорів розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно з пункту 5.7 Договорів оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 (п`яти) робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеного в комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем.

Відповідно до Акту приймання-передавання товарної продукції № 006122061 від 30.06.2025, вартість електричної енергії поставленої у червні 2022 року за Договором № 32052 становить 81 898,28 грн, в т.ч. ПДВ; відповідно до Акту приймання-передавання товарної продукції № 006222061 від 30.06.2025 вартість електричної енергії поставленої у червні 2022 року за Договором № 32054 становить 87 408,48 грн, в т.ч. ПДВ, на підставі якого виставлений рахунок на оплату № від 30.06.2025; відповідно до Акту приймання-передавання товарної продукції № 006322061 від 30.06.2025 вартість електричної енергії поставленої у червні 2022 року за Договором № 32053 становить 77 022,12 грн, в т.ч. ПДВ, на підставі якого виставлений рахунок на оплату № від 30.06.2025; відповідно до Акту приймання-передавання товарної продукції № 006422061 від 30.06.2025 вартість електричної енергії поставленої у червні 2022 року за Договором № 32056 становить 99 841,25 грн, в т.ч. ПДВ, на підставі якого виставлений рахунок на оплату № від 30.06.2025; відповідно до Акту приймання-передавання товарної продукції № 006522061 від 30.06.2025 вартість електричної енергії поставленої у червні 2022 року за Договором № 32055 становить 117 084,76 грн, в т.ч. ПДВ, на підставі якого виставлений рахунок на оплату № від 30.06.2025.

Як зазначив позивач, згідно Договорів про постачання електричної енергії споживачу за відповідачем обліковується борг у сумі 95 843,50 грн., а саме: 1) Згідно Акту приймання-передавання товарної продукції №006122061 від 30 червня 2022 року заборгованість Відповідача становить 32 284,06 грн; 2) Згідно Акту приймання-передавання товарної продукції №006322061 від 30 червня 2022 року заборгованість Відповідача становить 12 837,02 грн; 3) Згідно Акту приймання-передавання товарної продукції №006222061 від 30 червня 2022 року заборгованість Відповідача становить 14 568,08 грн; 4) Згідно Акту приймання-передавання товарної продукції №006522061 від 30 червня 2022 року заборгованість Відповідача становить 19 514,13 грн; 5) Згідно Акту приймання-передавання товарної продукції №006422061 від 30 червня 2022 року заборгованість Відповідача становить 16 640,21 грн. Відповідно до Акту приймання-передавання товарної продукції № 006122061 від 30.06.2025, вартість електричної енергії поставленої у червні 2022 року за Договором № 32052 становить 81 898,28 грн, в т.ч. ПДВ.

16.05.2023 до Господарського суду Запорізької області в межах справи № 908/1276/21(908/921/22) надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП», про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником. Відповідно до поданої заяви заявник просив суд звернути стягнення на грошові кошти у сумі 1 841 458,45 гривень на рахунках, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АЛМІ» (, адреса: 65005, м. Одеса, вул. Середня, 83-б), яке має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАВЕРСТОК" (03038, м. Київ, вул. Грінченка Миколи, буд. 4; код ЄДРОПУ: 43016569), в рахунок виконання рішення суду від 09.08.2022 у справі № 908/1276/21(908/921/22) та виконавчого документу, а саме: наказ №908/1276/21 (908/921/22) від 25.01.2023, виданий Господарським судом Запорізької області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАВЕРСТОК", (03150, м. Київ, вул. Грінченка Миколи, 4) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРЕДДІТУМ-ІНВЕСТ", код ЄДР 43097025 (69081, м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 21) заборгованість за надані послуги в розмірі 21 743 796 (двадцять один мільйон сімсот сорок три тисячі сімсот дев`яносто шість) грн 84 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн 00 коп. правонаступником якого є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Електротрейдінг Груп».

15.06.2023 до Господарського суду Запорізької області подано спільну заяву ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АЛМІ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» щодо безспірної суми заборгованості у 367411,39 грн.

Відтак, 21.06.2023 ТК «Алмі» сплачено на користь ТОВ «ПАВЕРСТОК» заборгованість в розмірі 367411,39 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 0003355 про сплату боргу за виконавчим провадженням № 70939762, відповідно до ухвали Господарського суду Запорізької області по справі № 908/1276/21(908/921/22) від 15.06.2023.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 у справі № 910/10542/23 стягнуто з ТОВ «ПАВЕРСТОК» на користь ТК «Алмі» 117 522,76 грн. збитків за втрачений податковий кредит та 2 684,00 грн. судового збору.

У свою чергу, ТК «Алмі» надано Акт звірки взаємних розрахунків за січень 2022 року по липень 2022 року, відповідно до якого кінцеве сальдо складало 440893,67 грн., а саме: за договором 32052 - борг 59537,06 грн; за договором 32053 - борг 77022,12 грн; за договором 32054 - борг 87 408,48 грн; за договором 32055 - борг 117 084,76 грн; за договором 32056 - борг 99 841,25 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Частиною 7 статті 276 ГК України передбачено, що оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом установлено, що згідно з Актами приймання-передавання товарної продукції № 006122061 від 30.06.2025, № 006222061 від 30.06.2025, № 006322061 від 30.06.2025, № 006422061 від 30.06.2025, № 006522061 від 30.06.2025 загальна вартість поставленої на користь ТК "Алмі" електричної енергії за Договорами про постачання електричної енергії складає 463 254,89 грн.

У той же час, ТК "Алмі" сплачено на користь ТОВ «ПАВЕРСТОК» заборгованість в розмірі 367411,39 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 21.06.2023 № 0003355.

Як слідує зі Спільної заяви сторін у справі № 908/1276/21 (908/921/22) ТК "Алмі" та ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП», розмір боргу ТК "Алмі" перед ТОВ «ПАВЕСРТОК» визначено в сумі 440 893,67 грн., у тому числі з якої 59 537,06 грн. становить заборгованість ТК «АЛМІ» перед ТОВ «ПАВЕСРТОК» згідно Акту приймання-передавання товарної продукції №006122061 від 30 червня 2022 року.

При цьому, залишок боргу в розмірі 73 482,28 грн. визначено як спірна сума втраченого податкового кредиту ТК «Алмі» через нереєстрацію податкових накладних ТОВ «ПАВЕРСТОК».

Також, відповідна сума загального боргу 440 893,67 грн. визначена ТК «Алмі» у наданому Акті звірки взаємних розрахунків за січень 2022 року по липень 2022 року, відповідно до якого за договором 32052 - борг 59537,06 грн; за договором 32053 - борг 77022,12 грн; за договором 32054 - борг 87 408,48 грн; за договором 32055 - борг 117 084,76 грн; за договором 32056 - борг 99 841,25 грн.

Крім того, в акті звірки взаємних розрахунків вказано, що 06.07.2022 за актом приймання-передавання товарної продукції №006122061 від 30 червня 2022 року сплачено 22 361,22 грн.

Натомість, даний акт звірки взаємних розрахунків підписів зі сторони ТОВ «ПАВЕСРТОК» не містить.

Одночасно, матеріали справи не містять відповідних первинних документів щодо фактичної оплати ТК «Алмі» на користь ТОВ «ПАВЕСРТОК» 06.07.2022 грошових коштів у сумі 22 361,22 грн., зокрема, платіжних доручень, виписок із банківського рахунку тощо.

Разом із цим, із наявних у матеріалах справи доказів убачається, що вартість електричної енергії згідно з Актом приймання-передавання товарної продукції №006122061 від 30 червня 2022 року складає 81 898,28 грн., а заборгованість за цим актом становить 32 284,06 грн.

Таким чином, суд вважає недоведеними обставини, що залишок боргу за Актом приймання-передавання товарної продукції №006122061 від 30 червня 2022 року при складанні Спільної заяви сторін у справі № 908/1276/21 (908/921/22) складав 59 537,06 грн., а не 81 898,28 грн.

Ураховуючи викладене, доводи ТОВ «ПАВЕСРТОК» про наявність за ТК «Алмі» заборгованості згідно Договорів про постачання електричної енергії споживачу у сумі 95 843,50 грн. є обґрунтованими, у зв`язку з чим позов у відповідній частині про стягнення вказаної суми боргу підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

За арифметичним перерахунком суду, нараховані за період із 21.07.2022 до червня 2025 року на суму боргу 463 254,89 грн. (із урахуванням часткового погашення боргу) інфляційні втрати в сумі 84 024,38 грн. та 18 622,17 грн. трьох відсотків річних підлягають стягненню в повному обсязі.

Щодо вимог зустрічного позову, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до п.14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розд. V цього Кодексу.

За змістом пп."а" п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно із пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно із пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються, та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Відповідно до абзацу 4 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Згідно із пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт201.7 статі 201 Податкового кодексу України).

Згідно із пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.03.2023 у справі №925/556/21 зазначила, що з 01.01.2015 ПК не встановлює для платника ПДВ механізм, який би дозволяв йому включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати. Такий платник ПДВ також не має у податкових відносинах права самостійно спонукати контрагента до здійснення реєстрації, а також не може спонукати контрагента оскаржити незаконні рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, якщо вони були перешкодою у реєстрації податкової накладної у ЄРПН. Водночас саме від того, чи здійснить контрагент всі необхідні дії для реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а у випадку незаконної перешкоди з боку контролюючого органу для реєстрації - від того, чи зможе контрагент успішно усунути ці перешкоди, фактично залежить виникнення права такого платника податку на податковий кредит з ПДВ.

Оскільки саме від продавця, який має визначений законом обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а також може у необхідних випадках ефективно оскаржити рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, які перешкодили виконати цей обов`язок), залежить реалізація покупцем майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит з ПДВ за наслідками господарської операції, він (продавець) залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій. Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2024 у справі № 906/267/23.

Матеріали справи не містять доказів реєстрації ТОВ "Паверсток" податкових накладних за Договорами про постачання електричної енергії споживачу за Актами приймання-передавання товарної продукції № 006122061 від 30.06.2025, № 006222061 від 30.06.2025, № 006322061 від 30.06.2025, № 006422061 від 30.06.2025, № 006522061 від 30.06.2025 за червень 2022 року.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №925/1196/18).

Відтак, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Судом встановлено, що ТОВ "Паверсток" усупереч положень ст. 201 ПК України реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 73 482,28 грн. не здійснив. У зв`язку з цим ТК «Алмі» було позбавлено права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 73 482,28 грн.

Відтак, хоча обов`язок надавача послуг зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед замовником, невиконання такого обов`язку фактично завдало позивачу збитків. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18.

Таким чином, наявні усі елементи складу господарського правопорушення, а саме має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.01.2022 у справі № 910/3338/21.

Отже, суд дійшов висновку про задоволення зустрічних позовних вимог у частині стягнення 73 482,28 грн. збитків.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що за рішенням Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 у справі № 910/10542/23 стягнуто з ТОВ «Паверсток» на користь ТК «Алмі» 117 522,76 грн. збитків за втрачений податковий кредит у зв`язку з не реєстрацією податкових накладних за травень 2022 року.

У той же час, спірні правовідносини в даній справі виникли за інший період, а саме червень 2022 року, та не покладені ТК «Алмі» в основу для зарахування вимог у зустрічному позові.

Натомість, на дану суму збитків за втрачений податковий кредит у розмірі 117 522,76 грн. ТК «Алмі» нараховані лише пеня, три проценти річних та інфляційні втрати за період із 29.12.2023 до 31.07.2025.

Також, ТК «Алмі» нараховані пеня, три проценти річних та інфляційні втрати за період із 01.07.2023 до 31.07.2025 на суму 73 482,28 грн.

Утім, ухвалою Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі про банкрутство від 11.10.2023 відкрито провадження у справі № 910/12927/23 за заявою Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Згідно з частиною 2 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні.

Відповідно до частини 3 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Оскільки до нарахування на суму збитків у розмірі 117 522,76 грн. ТК «Алмі» визначений період із 29.12.2023 до 31.07.2025, тобто в період дії мораторію, вимоги в частині стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку здійснити арифметичний перерахунок нарахованих на суму 73 482,28 грн. трьох процентів річних та інфляційних втрат за період із 01.07.2023 до 10.10.2023 включно, у зв`язку з чим із ТОВ "Паверсток" підлягає стягненню 616,04 грн. трьох відсотків річних. Одночасно, з урахуванням індексу дефляції, інфляційні втрати за даний період стягненню не підлягають.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом наведених вище положень законодавства розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Натомість, законом нарахування пені на вимоги щодо стягнення збитків не передбачено, у зв`язку з чим у відповідній частині позову суд дійшов висновку відмовити.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 35 000,00 грн., суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Положення статті 126 ГПК України передбачають, що для цілей розподілу судових витрат суд враховує: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

28.02.2025 між ТОВ «Паверсток» (Клієнт) та Професійним адвокатським об`єднанням «Правовий альянс» (Об`єднання) укладено Договір про надання правової допомоги № 2 про надання правової допомоги, згідно пункту 3 якого вартість надання правової допомоги визначається Об`єднанням щодо кожного окремого дебітора товариства з обмеженою відповідальністю «Паверсток» у Акті про надання правової допомоги та не може перевищувати 50 000,00 грн. за одного дебітора.

Факт надання правової допомоги за цим Договором підтверджується Актом про надання правової допомоги, який складається Об`єднанням та направляється Клієнту разом з підготовленими проектами документів, сформованими за дорученням Клієнта (п. 4 Договору про надання правової допомоги).

Відповідно до Акту про надання правової допомоги № 11 від 30.06.2025 розмір витрат на професійну правничу допомогу за підготовку проекту позовної заяви становить 35 000,00 грн.

Дана сума сплачена ТОВ «Паверсток» на користь Професійного адвокатського об`єднання «Правовий альянс», що підтверджується платіжною інструкцією №2070 від 01.07.2025.

Згідно частини 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом із цим, відповідне клопотання ТК «Алмі» про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявлялося.

Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. Дана правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18.

Беручи до уваги надані докази на підтвердження надання професійної правничої допомоги адвокатом та відсутність клопотання про зменшення розміру відповідних витрат, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки вимоги первісного позову підлягають задоволенню в повному обсязі, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35 000,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Торгової компанії "Алмі" (підприємство у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю) (65005, м. Одеса, вул. Середня, 83-В, ідентифікаційний номер 31327274) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, 4, ідентифікаційний номер 43016569) 95 843 (дев`яносто п`ять тисяч вісімсот сорок три) грн. 50 коп. основного боргу за електричну енергію поставлену у червні 2022 року, 84 024 (вісімдесят чотири тисячі двадцять чотири) грн. 38 коп. інфляційних втрат, 18 622 (вісімнадцять тисяч шістсот двадцять дві) грн. 17 коп. трьох відсотків річних, 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору, 35 000 (тридцять п`ять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Позовні вимоги зустрічного позову задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, 4, ідентифікаційний номер 43016569) на користь Торгової компанії "Алмі" (підприємство у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю) (65005, м. Одеса, вул. Середня, 83-В, ідентифікаційний номер 31327274) 73 482 (сімдесят три тисячі чотириста вісімдесят дві) грн. 28 коп. збитків, 616 (шістсот шістнадцять) грн. 04 коп. трьох відсотків річних, 1 111 (одну тисячу сто одинадцять) грн. 48 коп. судового збору.

5. У решті вимог відмовити.

6. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.12.2025

Суддя Д.В. Мандичев