ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року Справа № 915/1341/25

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.

за участі представників учасників справи:

від позивача (представник позивача) Гофман О.Є.,

від відповідача-1 (представник відповідача-1) Філевський Р.М.,

від відповідача-2 (представник відповідача-2) не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», вул. Госпітальна, 12-Г, м. Київ, 01001,

в особі філії Миколаївського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», вул. Херсонське шосе, 50, м. Миколаїв, 54028,

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторговий дім «КОЛОС», вул. Сагайдачного Гетьмана, 140, м. Миколаїв, 54055,

до відповідача-2: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про: солідарне стягнення 799 993,60 грн.

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 55/5.5-03/114800/2025 від 05.09.2025 (вх. № 13036/25 від 12.09.2025), в якій просить суд:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

2. Стягнути солідарно Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТОРГОВИЙ ДІМ «КОЛОС» (код СДРПОУ 39804342, вул. Сагайдачного Гетьмана, будинок 140, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54055) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 . РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївського обласного управління AT «Ощадбанк» (, вул. Херсонське шосе, будинок 50, м. Миколаїв, 54028) прострочену заборгованість перед державою за Кредитним договором №112.10-25-60/22 від 27 квітня 2022 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОТОРГОВИЙ ДІМ «КОЛОС» та акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївського обласного управління AT «Ощадбанк» у розмірі 799 993 (сімсот дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто три) гривні 60 коп.

3. Стягнути у рівних частинах з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТОРГОВИЙ ДІМ «КОЛОС» (код СДРПОУ 39804342, вул. Сагайдачного Гетьмана, будинок 140, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54055) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 . РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 11 999,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, про існування у відповідачів заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов`язань за Кредитним договором № 112.10-25-60/22 від 27.04.2022 та Додатковим договором № 1 від 27.04.2022 до Кредитного договору (яким сторони врегулювали умови надання гарантії та її обсяги відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 723, та договору про надання державної гарантії на портфельній основі №131 10-05/560 від 03.12.2021, укладеного між Міністерством фінансів України та Банком). При цьому, з метою забезпечення належного виконання Позичальником умов Кредитного договору № 112.10-25-60/22 від 27.04.2022, 27.04.2022 між AT «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки № 1 від 27.04.2022.

Даним позовом банк-кредитор акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» просить солідарно стягнути з відповідачів прострочену заборгованість перед державою за кредитом, залученим під державну гарантію на портфельній основі.

Позовні вимоги обґрунтовані приписами 11, 262, 509, 510, 512, 516, 530, 543, 553, 554, 599, 610-612, 629, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 17 Бюджетного кодексу України, ст. ст. 6, 12, 16 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні», Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 №28, Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №723, умовами укладених між сторонами договорів.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.10.2025, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, останню було прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 30.10.2025 о 10:00; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

02.10.2025 до суду від адвоката Гофман О.Є. надійшла сформована в системі «Електронний суд» заява № 55/5.5-03/126494/2025 від 02.10.2025 (вх. № 13975/25 від 02.10.2025) про вступ у справу як представника позивача.

29.10.2025 до суду від адвоката Філевського Р. М., як представника відповідача, надійшла сформована в системі «Електронний суд» заява б/н від 28.10.2025 (вх. № 15138/25 від 29.10.2025) про внесення даних про учасника справи для доступу до електронної справи; а також про продовження відповідачу ТОВ «АТД Колос» процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 30.10.2025, яку занесено до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 04.12.2025 о 14:00.

Вказаною ухвалою також було визначено відповідачу-1 строк для подання відзиву на позовну заяву до 04.11.2025.

03.11.2025 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторговий дім «КОЛОС» надійшов сформований в системі «Електронний суд» відзив б/н від 03.11.2025 (вх. № 15414/25 від 03.11.2025), в якому відповідач-1 зазначає, зокрема, таке:

- по-перше, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», вул. Госпітальна, 12-Г, м. Київ, 01001, в особі філії Миколаївського обласного відділення Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», вул. Херсонське шосе, 50, м. Миколаїв, 54028, не є особою, яка має процесуальну правосуб`єктність (право- та дієздатність). Кредитний договір № 112.10.25-60/22 від 27.04.2022 було укладено між двома юридичними особами - ТОВ «АТД «Колос» та АТ «Державний ощадний банк України», від імені якого діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності посадова особа банку Медведєва Ольга Аманівна, філія Миколаївського обласного відділення Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» стороною договору не була, а відповідно не мала та не має жодного процесуального статусу. Тож за викладених обставин, на переконання відповідача-1, наразі існують підстави для залишення позову без розгляду;

- по-друге, відповідач-1 зазначає, що до матеріалів позовної заяви представник приєднала довіреність № 19/4-02/804 від 19.12.2024, оформлену в простій письмовій формі. Однак у тексті довіреності відсутнє посилання на договір про надання правничої допомоги, а сам договір не приєднано до матеріалів позову. Якщо договір відсутній, а довіреність видана представникові як працівнику банку, мають бути надані додаткові документи, що дають право на самопредставництво юридичної особи, які відсутні у позовних матеріалах;

- по-третє, щодо суті позовних вимог, відповідач-1 зазначає, що ТОВ «АТД «Колос» вважає за необхідне запропонувати юридичній особі АТ «Державний ощадний банк України» укладення мирової угоди в порядку ст.ст. 192, 193 ГПК України. За умовами запропонованої відповідачем-1 мирової угоди сторони, зокрема, погоджуються з тим, що за кредитним договором №112.10-25-60/22 від 27 квітня 2022 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОТОРГОВИЙ ДІМ «КОЛОС» та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» існує прострочена заборгованість перед державою у розмірі 799 993 (сімсот дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто три) гривні 60 коп.

З урахуванням викладеного вище, відповідач-1 просить суд:

1. Врахувати викладені у цьому відзиві пояснення, міркування та аргументи відповідача при розгляді справи та прийнятті судового рішення.

2. Залишити без розгляду позов на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

3. У випадку продовження розгляду справи затвердити мирову угоду між сторонами у редакції, викладеній у цьому відзиві, та закрити провадження у справі.

4. Вирішити питання розподілу судових витрат за результатами розгляду справи

11.11.2025 до суду від Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» надійшла відповідь на відзив № 55/5.5-03/143466/2025 від 07.11.2025 (вх. № 13866/25 від 11.11.2025), за змістом якої позивач, зокрема:

- вважає заперечення відповідача-1 щодо правосуб`єктності позивача безпідставними, посилаючись, серед іншого, на те, що позивачем у даній справі є юридична особа Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», від імені якого діє філія Миколаївське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», а не безпосередньо філія банку, і всі рішення у справі будуть прийматися судом саме стосовно юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу;

- щодо повноважень представника, позивач наполягає, що наявна в матеріалах справи довіреність, видана банком адвокату є належним та достатнім доказом наявності всіх необхідних повноважень на представництво позивача у даній справі;

- щодо суті позовних вимог, позивач зауважує, що зі змісту відзиву ТОВ «АТД «КОЛОС» не вбачається будь-якої незгоди з викладеними позивачем обставинами та підставами позову. Поряд з цим відповідач-1 пропонує банку укласти мирову угоду та викладає її проект у відзиві. З точки зору позивача, за відсутності заперечень проти позову по суті, така пропозиція є заявою відповідача-1 про намір виконати своє зобов`язання перед банком на підставі судового рішення про затвердження мирової угоди, а не про стягнення кредитної заборгованості, тобто з іншим порядком розподілу судових витрат. Враховуючи викладене вище, позивач вважає наведені у відзиві заперечення проти позову безпідставними, а укладання мирової угоди на запропонованих умовах недоцільним.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 04.12.2025, яку занесено до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.12.2025 об 11:00.

В судове засіданні 22.12.2025 з`явилися представники позивача та відповідача-1, які підтвердили актуальність правових позицій сторін, викладених в заявах по суті справи.

Відповідач-2 свого представника в судове засідання не направив, про час та місце проведення засідання був повідомлений належним чином, шляхом направлення копії ухвали від 04.12.2025 на відомі суду адресу реєстрації (Миколаївська область, Баштанський район, м. Снігурівка, вул. Будівельників, буд. 10 згідно відповіді № 1779009 від 16.09.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру) та фактичну адресу проживання (Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Лазурна, буд. 5, корпус 1, квартира 49 згідно відповіді № 1786495 від 17.09.2025 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери) (поштові відправлення зі штрихкодовими ідентифікаторами R60 та R62 відповідно).

Судом за даними трекінгу з офіційного вебсайту Акціонерного товариства «Укрпошта» встановлено, що відповідні поштові відправлення були 16.12.2025 повернуті відправнику, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

За змістом п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про належне повідомлення відповідача-2 у даній справі як про час та місце проведення судового засідання з розгляду справи по суті.

В засіданні судом були досліджені аргументи відповідача-1 про залишення позову без розгляду. Суд зауважує, що відповідно до статті 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Отже в силу положень статті 95 ЦК України філії та представництва виступають лише як відокремлені частини юридичної особи, що їх створила та не мають статусу самостійної юридичної особи.

Стороною у справі має бути саме юридична особа, від імені якої діє філія (пункт 42 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.09.2021 у справі № 904/5530/20).

У даній справі позивачем виступає саме Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», а тому аргументи відповідача-1 щодо відсутності процесуальної правосуб`єктності у позивача відхиляються судом як необґрунтовані.

Крім того, заперечення відповідача-1 щодо повноважень адвоката Гофман О.Є. на підписання позовної заяви від імені позивача спростовуються матеріалами справи. Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно з ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу». Позивачем на підтвердження повноважень адвоката Гофман О.Є. надано суду копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія МК № 001166 від 22.06.2017, довіреності № 19/4-02/804 від 19.12.2024, довіреності № 19/4-02/45 від 27.01.2025, договору № 10014-000603 від 01.01.2025 про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом Гофман О.Є та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України». Вказані документи є належними доказами на підтвердження повноважень адвоката як представника позивача у даній справі.

У судовому засіданні 22.12.2025 за результатами розгляду справи по суті судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив таке.

27.04.2022 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк», як Банком, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроторговий дім «КОЛОС», як Позичальником, укладено Кредитний договір № 112.10-25-60/22 (далі Кредитний договір), відповідно до предмету якого Банк зобов`язався надати на умовах цього Договору, а Позичальник зобов`язався отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим Договором строки Кредит у розмірі, визначеному в статті 3 цього Договору та забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату Процентів за користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідний Кредитний договір було укладено за програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого, у тому числі мікропідприємництва, та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%», реалізація якої здійснюється на підставі Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 № 28 (далі Програма), виконання якого частково забезпечено гарантією держави на підставі укладеного між Міністерством фінансів України та AT «Ощадбанк» Договору про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/560 від 03.12.2021, реалізація якого здійснюється на підставі Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 723 від 14.07.2021, зі змінами та доповненнями (далі Порядок № 723).

За умовами п. 3.1 Кредитного договору сума та валюта Кредиту 1 000 000,00 грн.

Згідно з п. 3.2 Кредитного договору кредит надається одноразово з остаточним терміном повернення Кредиту не пізніше « 26» жовтня 2022 року.

Умовами Додатку 2 до Кредитного договору «Графік платежів за Кредитним договором» дата погашення Кредиту 26.10.2022.

Відповідно до пп. 3.4.1 Кредитного договору за користування кредитом Позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за процентною ставкою, яка є змінюваною, розмір якої розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором із застосуванням наведеної у пункті формули.

Відповідно до пп. 3.4.2. Кредитного договору на момент укладення договору, з урахуванням визначеного на таку дату індексу UIRD (3m) та із застосуванням формули. передбаченої пп. 3.4.1. цього Договору, розмір Базової процентної ставки становить 13,53 % (Тринадцять цілих 53 сотих) процентів річних, який підлягає застосуванню для визначення зобов`язання Позичальника зі сплати процентів до моменту першого перегляду (зміни) розміру такої базової процентної ставки у відповідності до пп. 3.4.3 цього договору.

Умовами п. 3.5 Кредитного договору встановлений особливий порядок виконання Позичальником зобов`язання щодо своєчасної сплати процентів, зокрема, приймаючи до уваги умови Програми, користуючись принципом свободи договору та керуючись ч. 2 ст. 526 Цивільного кодексу України, сторони дійшли згоди, що за умови дотримання Позичальником умов Програми та належного виконання ним умов цього договору (в частині вчасного повернення суми кредиту, її частини та/або вчасної сплати суми процентів її частини), в межах періоду відповідності програмі, Позичальнику встановлюється особливий порядок виконання зобов`язання щодо своєчасності сплати процентів (за умови відсутності обставин та/або порушень умов договору, які виключають можливість застосування такого особливого порядку), зокрема: протягом періоду повної компенсації процентів, сплата процентів за договором в розмірі базової процентної ставки здійснюється Фондом розвитку підприємництва в повному обсязі у зв`язку з наданням Позичальнику компенсації (у випадку отримання Позичальником права на таку компенсацію) шляхом списання Банком коштів в повній необхідній сумі з рахунку ескроу на рахунок, визначений у пп. 3.18 цього Договору.

Згідно з п. 3.8 Кредитного договору кредит надається в порядку та на умовах, передбачених цим договором з рахунку для обліку основної суми боргу в безготівковому порядку на поточний рахунок Позичальника. Позичальник зобов`язаний використовувати надані Банком кредитні кошти відповідно до цільового призначення кредиту та здійснювати платежі за рахунок таких коштів, що пов`язані з покриттям витрат, пов`язаних із провадженням сільськогосподарської діяльності в значенні Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України». При цьому для цілей цього договору не є пов`язаними з покриттям витрат, пов`язаних із провадженням сільськогосподарської діяльності в значенні Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України» зокрема але не виключно, наступні платежі: придбання основних засобів, рефінансування та/або погашення кредитної заборгованості перед Банком та/або іншими фінансовими установами (в тому числі перед іншими банками), надання або повернення фінансової допомоги третім особам, формування або збільшення статутного капіталу, придбання цінних паперів. Банк відкриває рахунок (рахунки) для обліку основної суми боргу відповідно до правил, що діють у Банку, та законодавства. Банк надає кредит в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів з рахунку для обліку основної суми боргу на поточний рахунок Позичальника, відкритий в Банку.

Відповідно до п. 3.10 Кредитного договору Позичальник здійснює повернення кредиту відповідно до Графіку платежів, який є Додатком 2 до цього Договору, та забезпечує сплату Процентів за користування Кредитом відповідно до умов цього Договору.

За даними позивача, на момент укладання Кредитного договору Позичальник повністю відповідав критеріям прийнятності та ініціював шляхом надання до Банку письмової заяви від 12.04.2022 отримання забезпечення кредитної операції у вигляді гарантії.

27.04.2022 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк», як Банком, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроторговий дім «КОЛОС», як Позичальником, було також укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного договору (далі Додатковий договір), відповідно до якого сторони, приймаючи до уваги юридичний факт ініціювання Позичальником отримання забезпечення за кредитом у вигляді Гарантії (безвідкличного та безумовного забезпечення виконання Позичальником частини зобов`язань з Кредитним договором, надане Гарантом (Кабінет Міністрів України, що діє від імені держави, або держава в особі голови Боргового агентства, а до початку функціонування Боргового агентства в особі Міністерства фінансів) за участі Агента (АТ «Укрексімбанк», якому Гарант відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі у 2021 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 723 зі змінами і доповненнями, доручив надавати послуги, пов`язані з наданням державної підтримки суб`єктам мікропідприємництва, малого та середнього підприємництва у вигляді державних гарантій на портфельній основі) на користь Банку у формі гарантій відповідно до умов Порядку, в якості часткового покриття кредитного ризику Банку за кредитною операцією з Позичальником, яка забезпечує повернення Позичальником Банку Кредиту за умови відповідності Позичальника та Кредиту Критеріям прийнятності, що визначені Порядком на момент першого включення Кредиту до Портфелю) та з метою належного врегулювання взаємних правовідносин, які були породжені зазначеним юридичним фактом, дійшли згоди доповнити умови Кредитного договору, зокрема, таким:

- Позичальник обізнаний про те, що його грошові зобов`язання перед Банком зі сплати основної суми боргу за кредитом будуть частково забезпечені гарантією у випадку включення кредиту до портфелю (пп. 2.2.1.1 Додаткового договору);

- Позичальник визнає та підтверджує, що у разі виконання Гарантом гарантійних зобов`язань перед Банком шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного бюджету у Позичальника з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою, а до держави переходять права кредитора та право вимагати від Позичальника погашення заборгованості у способи та згідно процедур, встановлених Порядком та договором гарантії (пп. 2.2.1.3 Додаткового договору);

- Позичальник визначає та підтверджує, що Банк у відповідності до норм Порядку та положень Договору про надання Гарантії має всі повноваження стягувати прострочену перед державною заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за кредитом з метою погашення простроченої заборгованості Позичальника перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені (пп. 2.2.1.5 Додаткового договору).

Суд зауважує, що Порядок надання державних гарантій на портфельній основі у 2021 році, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 723, зі змінами та доповненнями (далі Порядок № 723), визначає механізм відбору банків-кредиторів, умови надання державних гарантій для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків-кредиторів, що надаються суб`єктам господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва - резидентам України (далі - державні гарантії на портфельній основі), що визначені у додатку, розмір та вид забезпечення, що надасться такими суб`єктами господарювання, процедуру виконання гарантом гарантійних зобов`язань, а також врегулювання простроченої заборгованості позичальника за кредитом, за яким гарантом здійснено виплати на вимогу банку-кредитора.

Відповідно до п.п. 3 п. 16 Порядку № 723 (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), на період воєнного стану у разі надання державних гарантій на портфельній основі для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків-кредиторів за кредитами (крім кредитування у вигляді кредитної лінії), що надаються суб`єктам господарювання - сільськогосподарським товаровиробникам граничні обсяги державних гарантій не повинні перевищувати 80 відсотків загальної суми зобов`язань за основним боргом за портфелем кредитів банку-кредитора та 80 відсотків за кожним окремим кредитом протягом усього строку дії державних гарантій, наданих під час воєнного стану.

Пунктом 14 Порядку № 723 (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що якщо позичальник не здійснив планового платежу згідно з графіком платежів за отриманим кредитом і такий платіж залишається несплаченим протягом 90 днів:

1) банк-кредитор щомісяця, але не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним періодом, надає гаранту вимогу щодо виконання ним гарантійних зобов`язань, а агенту - інформацію щодо сум, що належать до сплати гарантом разом із підтвердними документами (лист банку-кредитора із зазначенням переліку кредитів, включених до портфеля кредитів, за якими заборгованість із сплати основного боргу прострочена більше ніж 90 днів), оформленими відповідно до умов договору про надання державної гарантії на портфельній основі. При цьому сума, що належить до сплати гарантом, визначається як частина простроченої заборгованості за основним боргом за кредитом на дату підготовки вимоги банком-кредитором, пропорційна розміру гарантованих державою боргових зобов`язань за таким кредитом;

2) агент перевіряє надану банком-кредитором інформацію (щодо правильного розрахунку сум, що належать до сплати гарантом) та протягом 10 календарних днів з дати отримання такої інформації передає гаранту інформацію щодо сум, які підлягають сплаті гарантом за відповідними вимогами банків-кредиторів;

3) гарант один раз на місяць (але не пізніше 30 календарних днів після отримання відповідної вимоги) на підставі вимог, отриманих від банків-кредиторів, перевірених агентом, виплачує банкам-кредиторам суми, що належать до сплати на виконання ним гарантійних зобов`язань. Якщо сума, що сплачується гарантом банку-кредитору на виконання гарантійних зобов`язань, буде більше за суму, що належить до сплати гарантом банку-кредитору на виконання гарантійних зобов`язань на дату здійснення такої виплати, банк-кредитор повертає гаранту різницю між цими сумами;

4) у разі здійснення гарантом виплати на виконання гарантійних зобов`язань на вимогу банку-кредитора банк-кредитор зобов`язаний застосувати інструменти врегулювання заборгованості за кредитом (зокрема, за рахунок реалізації предмета забезпечення) у найкоротші строки відповідно до внутрішніх правил і процедур банку-кредитора та законодавства щодо організації процесу управління проблемними активами в банках;

5) частина коштів, отриманих банком-кредитором внаслідок застосування інструментів врегулювання простроченої заборгованості (крім коштів, отриманих від гаранта на виконання ним гарантійних зобов`язань за кредитом), перераховується до державного бюджету. Сума такого платежу визначається пропорційно частині кредиту, покритій державною гарантією на портфельній основі, однак не може перевищувати суми, сплаченої гарантом банку-кредитору на виконання своїх гарантійних зобов`язань, та пені, на суму якої збільшується заборгованість позичальника. Якщо стягнення заборгованості проведено банком-кредитором до отримання від гаранта платежу на виконання гарантійних зобов`язань, перерахування коштів до державного бюджету не здійснюється та всі отримані в результаті такого стягнення кошти спрямовуються на погашення заборгованості позичальника перед банком-кредитором;

6) робота із застосування інструментів врегулювання простроченої заборгованості позичальників за кредитами проводиться банком-кредитором до прийняття банком-кредитором обґрунтованого рішення про те, що подальше проведення такої роботи є економічно недоцільним. Таке рішення банку-кредитора перевіряється агентом та погоджується з гарантом.

Матеріали справи містять також копію Договору № 13110-05/560 від 03.12.2021 про надання гарантії на портфельній основі (далі Договір гарантії), укладеного між Міністром фінансів Марченком С.М., який діє від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України, як Гарантом, з однієї сторони, та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України, як банком-кредитором, з другої сторони, відповідно до якого сторони домовилися, зокрема про таке:

- Гарант на умовах цього договору та в межах ліміту гарантії надає на користь банку-кредитора безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання позичальниками частини своїх грошових зобов`язань перед банком-кредитором за кредитними договорами, включеними до портфеля (п. 6 Договору гарантії);

- Гарантія надасться за кредитами, включеними до портфеля (п. 7 Договору гарантії);

Гарантія вважається наданою на користь банку-кредитора з дати укладення цього договору (п. 8 Договору гарантії);

- ставка індивідуальної гарантії визначається на розсуд банку-кредитора для кожного окремого кредиту не може перевищувати 70 відсотків за кожним окремим кредитом (п. 10 Договору гарантії);

- ставка гарантії на портфельній основі в будь-який момент не може перевищувати 50 відсотків (п. 11 Договору гарантії);

У разі настання гарантійного випадку Гарант зобов`язаний сплатити на користь банку-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогами розділу «Сплата за гарантією» цього договору (п. 12 Договору гарантії);

- з метою включення кредитів до портфеля банк-кредитор формує реєстр, до якого включаються всі кредити, які банк-кредитор визначив як такі, що включені до портфеля (в тому числі ті, що вже включені до портфеля) (п. 16 Договору гарантії);

- Банк-кредитор формує реєстр з кредитів, які відповідають під час першого включення таких кредитів до реєстру критеріям прийнятності (п. 17 Договору гарантії);

- включення кредитів до реєстру свідчить про те, що зобов`язання за такими кредитами є такими, що частково забезпечені гарантією з дати першого включення таких кредитів до реєстру (п. 18 Договору гарантії);

- у разі настання гарантійного випадку банк-кредитор надсилає Гаранту вимогу, а Агенту - копію вимоги разом з інформацією щодо сум. що належать до сплати Гарантом, та підтверджувальними документами (лист із зазначенням переліку кредитів, за якими виникла прострочена заборгованість), не пізніше 10 числа місяця, наступною за місяцем, в якому виник гарантійний випадок (п. 31 Договору гарантії).

- банк-кредитор зобов`язаний протягом двох банківських днів з дати надсилання відповідної вимоги Гаранту письмово повідомити позичальникам за кредитами, включеними до вимоги, про надіслання відповідної вимоги Гаранту (п. 33 Договору гарантії);

- не пізніше наступного робочого дня після отримання виплати від Гаранта банк-кредитор письмово надає інформацію про це агенту із зазначенням суми та дати виплати з посиланням на відповідну вимогу (п. 34 Договору гарантії);

- Гарант на підставі вимог, отриманих від банку-кредитора, з урахуванням інформації Агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок банку-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогою раз на місяць (але не пізніше 30 календарних днів після отримання відповідної вимоги) за умови одночасного дотримання таких вимог: 1) Гарант отримав вимогу, яка подана відповідно до умов цього договору; 2) на момент отримання вимоги не закінчився строк дії гарантії; 3) загальна сума всіх виплачених банку-кредитору суми сплати за гарантією з урахуванням суми сплати за гарантією, що підлягає виплаті згідно з вимогою, не перевищує ліміту гарантії; 4) Гарант отримав підтвердження від Агента, що сума, зазначена у вимозі, є сумою сплати за гарантією, що підлягає виплаті за гарантією згідно з умовами цього договору; 5) здійснення Гарантом виплати згідно з вимогою не суперечить вимогам законодавства на момент здійснення такої виплати (п. 35 Договору гарантії);

- у разі здійснення Гарантом виплати суми сплати за гарантією за будь-яким проблемним кредитом банк-кредитор зобов`язується відобразити в обліку (позабалансовий рахунок 9819) виникнення заборгованості позичальника перед бюджетом на суму здійсненої Гарантом виплати суми сплати за гарантією та застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за таким проблемним кредитом. Таке звернення стягнення повинно бути здійснено банком-кредитором у найкоротші строки (п. 38 Договору гарантії);

- з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) Гаранта до Позичальника та на виконання ст. 17 Бюджетного кодексу України та вимог, передбачених пунктами 38 і 40 Договору про надання Гарантії, банк-кредитор, виступаючи на підставі Порядку та цього договору, зобов`язується: 1) застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника із сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 45 цього договору, за таким проблемним кредитом; 2) здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої Гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (крім права підпису заяви про повну або часткову відмову від заяви про порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство, підпису заяви про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника; підпису заяви про повне або часткове визнання позову, про повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог), в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами (п. 39 Договору гарантії).

Крім наведеного, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 27.04.2022 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк», як Кредитором, та ОСОБА_1 , як Поручителем, було укладено Договір поруки № 1 (далі Договір поруки), відповідно до предмету якого Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язався перед Кредитором відповідати солідарно із Боржником за виконання в повному обсязі Зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору.

Суд зауважує, що Зобов`язанням у Договорі поруки сторони визначили, зокрема, зобов`язання повернути Кредитору кредитні кошти надані у розмірі 1 000 000,00 грн із терміном повернення не пізніше 26 жовтня 2022 року, із погашенням згідно графіку та на умовах, зазначених у Кредитному договорі.

Пунктом 2.2 Договору поруки встановлено, що Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і Боржник, в порядку, визначеному Кредитним договором у тому числі, але не виключно у разі: 1) повного чи часткового невиконання Боржником зобов`язання, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитом та або повернення частини кредиту, в тому числі згідно з графіком погашення кредиту (за його наявності), щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним, в тому числі у випадку дострокового повного/часткового погашення зобов`язання за вимогою кредитора, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені кредитним договором: 2) не відшкодування завданих кредитору збитків, які заподіяні внаслідок невиконання умов договору.

Згідно з пп. 3.2.2, 3.2.3 Договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов`язання в порядку та строки, встановлені договором, кредитор набуває права вимоги до Боржника і Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а Поручитель та Боржник з моменту порушення Боржником зобов`язання відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за договором на власний вибір, як від Боржника і Поручителя спільно, так від будь-якого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково.

Відповідно до пп. 3.2.7 Договору поруки у випадку направлення Кредитором Поручителю вимоги, Поручитель зобов`язується здійснити виконання порушеного зобов`язання протягом 10 (десяти) календарних днів з дати направлення вимоги Кредитором та в обсязі, зазначеному у вимозі.

Згідно з пп. 3.2.8 Договору поруки у випадку якщо кредитор скористався своїм правом, визначеним пп. 3.2.4 Договору поруки, та направив Поручителю вимогу, остання є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем зобов`язання в розмірі, визначеному Кредитором у вимозі. Єдиною підставою для визначення Кредитором у вимозі розміру зобов`язання, що підлягає виконанню Поручителем, є дані аналітичного обліку та рахунки, що ведуться установою Кредитора для визначення грошових зобов`язань Боржника перед Кредитором за Кредитним договором.

Відповідно до пп. 10.3.1 Договору поруки дія поруки за цим договором для цілей застосування та в розумінні ч. 4 ст. 559 ЦК України становить 10 (десять) років з моменту підписання цього договору поруки сторонами та його скріплення печатками сторін (за бажанням).

За змістом пп. 10.3.2 Договору поруки порука за цим договором припиняється після закінчення строку, вказаного в пп. 10.3.1 Договору поруки, або з моменту повного виконання зобов`язання за договором.

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання п. 3.8 Кредитного договору Банк шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_2 надав Позичальнику кредит в розмірі 1 000 000,00 грн, що підтверджується копією меморіального ордеру № від 27.04.2022 про перерахування коштів згідно Кредитного договору №112.10-25-60/22 від 27.04.2022 та випискою по рахунку НОМЕР_3 .

За даними позивача, не спростованими та не запереченими відповідачами, у передбачений п. 3.2 Кредитного договору строк, тобто до 26.10.2022, Позичальник не здійснив планового платежу та як вбачається з виписок по рахункам НОМЕР_4 та НОМЕР_3 , станом на 27.10.2022 за Позичальником обліковувалась заборгованість за основним боргом в розмірі 999 992,00 грн і такий платіж (за основним боргом) в розмірі 999 992,00 грн залишався несплаченим понад 90 днів.

Як уже було наведено вище, відповідно до п.п. 1 п. 14 Порядку № 723 банк-кредитор щомісяця, але не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним періодом, надає гаранту вимогу щодо виконання ним гарантійних зобов`язань, а агенту - інформацію щодо сум, що належать до сплати гарантом разом із підтвердними документами (лист банку-кредитора із зазначенням переліку кредитів, включених до портфеля кредитів, за якими заборгованість із сплати основного боргу прострочена більше ніж 90 днів), оформленими відповідно до умов договору про надання державної гарантії на портфельній основі. При цьому сума, що належить до сплати гарантом, визначається як частина простроченої заборгованості за основним боргом за кредитом на дату підготовки вимоги банком-кредитором, пропорційна розміру гарантованих державою боргових зобов`язань за таким кредитом.

Керуючись п. 14 Порядку № 723 та пп. 31 - 35 Договору гарантії, 30.05.2024 Банк звернувся до Гаранта (держави) з вимогою № 124 від 30.05.2024 про отримання відшкодування за гарантією.

04.07.2024 Гарант перерахував Банку гарантійну суму у розмірі 799 993,60 грн (80% від суми заборгованості за основним боргом), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжної інструкції №901 (#1 315) від 04.07.2024.

З метою досудового врегулювання спору та на виконання умов Кредитного договору позивачем було направлено на поштові адреси відповідачів:

- повідомлення про перехід прав кредитора № 55/5.5-02/88074/2025 від 04.07.2025 для ТОВ «АТД «КОЛОС»;

- повідомлення про перехід прав кредитора № 55/5.5-02/88077/2025 від 04.07.2025 для Поручителя ОСОБА_1 ;

- вимогу про виконання зобов`язання, забезпеченого порукою № 55/5.5-02/89623/2025 від 09.07.2025 для поручителя ОСОБА_2 .

Матеріали справи не містять доказів реагування відповідачів на зазначені повідомлення та вимогу.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

З урахуванням наведеного, суд зауважує, що за змістом статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Приписами ст.ст. 626 та 627 Цивільного кодексу України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем-1 укладено Кредитний договір.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як свідчать матеріали справи, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, та перерахував відповідачу-1 кредитні кошти у розмірі 1 000 000,00 грн.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідач-1 скористався кредитними коштами, проте не виконав в повному обсязі свого зобов`язання з повернення кредиту у строк передбачений п. 3.2 Кредитного договору, що підтверджується виписками по рахунку, наданими позивачем до матеріалів справи та не спростовано відповідачем.

Виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій (постанови Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №910/10254/18, від 19.02.2020 у справі №910/16143/18, від 26.02.2020 у справі №911/1348/16, від 19.11.2020 у справі №910/21578/16, від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі №381/1647/21, від 07.12.2022 у справі №298/825/15-ц).

Положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як було встановлено судом вище, передбачений Кредитним договором строк повернення кредиту закінчився 26.10.2022.

04.07.2024 Гарант за Договором гарантії здійснив на користь позивача сплату за гарантією суми 799 993,60 грн (80% від суми заборгованості за основним боргом). Отримані кошти Банк спрямував у рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторговий дім «КОЛОС» за Кредитним договором.

При цьому, суд зауважує, що правове регулювання відносин щодо надання гарантій за кредитами здійснюється нормами як фінансового, так і цивільного, господарського та бюджетного права.

У п. 151 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України закріплено визначення поняття «гарантійне зобов`язання», яке становить собою зобов`язання гаранта повністю або частково виконати боргові зобов`язання суб`єкта господарювання - резидента України перед кредитором у разі невиконання таким суб`єктом його зобов`язань за кредитом, залученим під державну гарантію.

Згідно з п. 4 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України розробляє і здійснює загальнодержавні програми економічного розвитку України.

Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання (ч. 1 ст. 117 Конституції України).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», зокрема, передбачено, що Кабінет Міністрів України у сфері економіки, фінансів, трудових відносин, зайнятості населення, трудової міграції, оплати та охорони праці забезпечує проведення державної економічної політики, здійснює прогнозування та державне регулювання національної економіки; забезпечує розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» Кабінет Міністрів України забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері розвитку підприємництва, розроблення та виконання загальнодержавних програм розвитку малого і середнього підприємництва з урахуванням загальнодержавних пріоритетів, здійснює заходи щодо розвитку інфраструктури підтримки малого і середнього підприємництва, спрямовує, координує та контролює діяльність органів виконавчої влади, які забезпечують надання державної підтримки.

Статтею 12 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» передбачено, що державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Державні програми підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України в установленому законом порядку.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» фінансова державна підтримка надається за рахунок державного та місцевих бюджетів. Основними видами фінансової державної підтримки є, зокрема, надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва. Порядок використання коштів державного бюджету для фінансової державної підтримки суб`єктів малого і середнього підприємництва затверджується відповідно до вимог бюджетного законодавства.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 17 Бюджетного кодексу України державні гарантії можуть надаватися виключно у межах і за напрямами, що визначені законом про Державний бюджет України. Державні гарантії надаються на умовах платності, строковості, а також забезпечення виконання зобов`язань у спосіб, передбачений законом.

У разі виконання державою гарантійних зобов`язань перед кредиторами шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного бюджету, у суб`єктів господарювання з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою за кредитами, залученими під державні гарантії, в обсязі фактичних витрат державного бюджету, а до держави переходять права кредитора та право вимагати від таких суб`єктів господарювання погашення заборгованості в установленому законом порядку (ч. 8 ст. 17 Бюджетного кодексу України).

При цьому прострочена заборгованість суб`єктів господарювання перед державою та перед банком-кредитором за кредитами, залученими під державну гарантію на портфельній основі, стягується банком-кредитором у порядку, встановленому законодавством щодо управління проблемними активами в банках України та відповідним правочином щодо надання державної гарантії на портфельній основі, з подальшим перерахуванням пропорційної частки в рахунок погашення заборгованості перед державою (ч. 9 ст. 17 Бюджетного кодексу України).

Правочин щодо надання державної гарантії на портфельній основі між Міністерством фінансів України та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» оформлений шляхом укладення Договору №13010-05/560 від 03.12.2021 та визначає обсяг гарантійних зобов`язань та порядок їх виконання; права, обов`язки та відповідальність гаранта і кредитора; умови настання гарантійного випадку; строк здійснення виплат у разі настання гарантійного випадку; розмір та порядок сплати до державного бюджету плати за надання такої гарантії; порядок погашення заборгованості перед державою за виконання гарантійних зобов`язань.

Зі змісту Договору гарантії вбачається, що державна гарантія на портфельній основі як гарантійний механізм:

1) передбачає безвідкличне та безумовне забезпечення виконання Позичальником частини зобов`язань за Кредитним договором, надане Гарантом на користь Банку у формі гарантії відповідно до умов Порядку № 723, в якості часткового покриття кредитного ризику Банку за кредитною операцією з Позичальником;

2) в результаті здійснення Гарантом виплати суми за гарантією в обліку Банку відображено виникнення простроченої заборгованості Позичальника перед державою за кредитом, залученим під державну гарантію на портфельній основі на суму здійсненої Гарантом виплати за гарантією, а до держави (у розмірі частини обов`язку, що була виконана Гарантом) перейшли права кредитора та остання як Гарант має право зворотної вимоги (регресу) щодо повернення сплаченої суми;

3) своє право зворотної вимоги (регресу) щодо повернення сплаченої за гарантією суми Гарант реалізував шляхом наділення Банку повноваженнями на стягнення простроченої заборгованості перед державою та перед Банком за кредитом, залученим під державну гарантію на портфельній основі, з подальшим її розподілом між Гарантом та Банком пропорційно ставці гарантії.

За таких обставин, повноваження позивача щодо стягнення з відповідачів простроченої заборгованості перед державою за договором відповідають закону, актам Кабінету Міністрів України, Договору про надання державної гарантії на портфельній основі та статутній діяльності Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Матеріали справи свідчать, що внаслідок неналежного виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за Кредитним договором утворилась та має місце заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторговий дім «КОЛОС» перед державою за Кредитним договором №112.10-25-60/22 від 27.04.2022 у розмірі 799 993,60 грн за тілом кредиту.

Згідно із ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів погашення суми позову відповідачі на час розгляду справи суду не надали, обставини позову щодо нарахування спірних сум не спростували, крім того представник відповідача-1 під час розгляду справи по суті в судовому засіданні 22.12.2025 наявність заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторговий дім «КОЛОС» перед державою за тілом кредиту у розмірі 799 993,60 грн підтвердив.

Отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджені та підлягають задоволенню.

При цьому, судом також враховано, що відповідно до частин 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Поняття поруки закріплено у ст. 553 Цивільного кодексу України, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом в ході розгляду справи було встановлено, що між позивачем та відповідачем-2 укладено Договір поруки.

Отже, з огляду на солідарний обов`язок перед кредитором боржника за основним зобов`язанням і поручителем кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Жодної з підстав для припинення дії Договору поруки, визначених ст. 559 Цивільного кодексу України, судом не встановлено, що зумовлює наявність підстав для стягнення відповідної заборгованості з відповідача-2, як солідарного боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Будь - яких доказів того, що відповідачі належним чином і в повному обсязі виконали свої зобов`язання щодо предмету спору, відповідачі, у порушення приписів ст.73,74 ГПК України, суду не надали, тобто не довели безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність порушених прав позивача, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Так, за правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За такого, враховуючи задоволення позову, судовий збір підлягає покладенню на відповідачів в рівних частинах.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторговий дім «КОЛОС» (Україна, 54050, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул.Сагайдачного Гетьмана, будинок 140; ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (Україна, 01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г; ) в особі Миколаївського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (Україна, 54028, Миколаївська обл., місто Миколаїв, Херсонське шосе, будинок 50; ) прострочену заборгованість перед державою за Кредитним договором №112.10-25-60/22 від 27.04.2022, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОТОРГОВИЙ ДІМ «КОЛОС» та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у розмірі 799 993,60 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторговий дім «КОЛОС» (Україна, 54050, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул.Сагайдачного Гетьмана, будинок 140; ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (Україна, 01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г; ) в особі Миколаївського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (Україна, 54028, Миколаївська обл., місто Миколаїв, Херсонське шосе, будинок 50; ) судовий збір в сумі 5 999,95 грн.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (Україна, 01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г; ) в особі Миколаївського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (Україна, 54028, Миколаївська обл., місто Миколаїв, Херсонське шосе, будинок 50; ) судовий збір в сумі 5 999,95 грн.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складено 26.12.2025.

Суддя Н.О. Семенчук