РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025Справа № 910/9624/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕЛЕКТРОЩИТ»

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення 297 709, 54 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю УКРЕЛЕКТРОЩИТ (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 297 709, 54 грн., з яких: 220 365, 72 грн. - основного боргу, 49 860, 00 грн - заборгованості у вигляді не повернутої суми завдатку, 13 642, 17 грн - інфляційних втрат, 3 893, 03 грн - 3 % річних та 9 948, 62 грн - пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 01-140725-24 від 16.05.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, зокрема встановлено відповідачу строк протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подачі заяви з обґрунтованими запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (у разі їх наявності).

При цьому, судом повідомлено відповідача, що останній протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі може подати заяву із обгрунтованими запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (у разі їх наявності).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

21.08.2025 до суду надійшов відзив Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що він не затверджував податкову накладну №1 від 26.12.2024, тому вона зареєстрована з порушенням вимог ст. 201 ПКУ. З огляду на це просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

22.08.2025 до суду надійшла відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕЛЕКТРОЩИТ» на відзив, в якому позивач зазначив, що замовник затвердив податкову накладну в сервісі «MEDOC».

28.08.2025 до суду надійшли заперечення Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на відповідь на відзив.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.05.2024 між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРЕЛЕКТРОЩИТ» (далі - підрядник) укладено договір № 01-140725-24, умовами якого передбачено, що Підрядник зобов?язується виконати за завданням Замовника (Додаток 1 до Договору) комплекс робіт з реконструкції місцевої кабельної лінії зв?язку управління Дніпровської ЕС (інв. №1170122), м. Запоріжжя, Запорізька область (далі - роботи), з передачею Замовнику результату робіт (закінчені роботи), а Замовник зобов?язується відповідно до Правил безпечної експлуатації електроустановок організувати допуск Підрядника до фронту робіт (будівельного майданчика), передати наявну проектну документацію, прийняти належно виконані роботи та здійснити оплату прийнятих належно виконаних робіт на умовах Договору.

Обсяги, показники реконструкції: характеристика робіт, обсяг та місце виконання робіт, перелік устаткування (обладнання), інших матеріальних ресурсів, що повинні застосовуватися при виконанні робіт на зазначеному в цьому пункті Договору об?єкті Замовника, вимоги до виконання, якості робіт та ресурсів, перелік документації визначаються відповідно до затвердженої в уставленому порядку проєктної документації та інших мов Договору (п.1.3 договору).

Згідно п.2.2 договору, загальна ціна Договору, розрахована відповідно до Настанови з визначення вартості проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво, Настанови з визначення вартості будівництва затвердженого Наказом 01.11.2021 №281 Міністерством розвитку громад та територій України «Про затвердження кошторисних норм України у будівництві», становить 1 385 000,00 грн, крім того, ПДВ (20%) 277 000,00 грн, всього 1 662 000,00 грн.

Відповідно до п.3.3 договору розрахунки за будівельні роботи проводяться шляхом:

3.3.1. Перерахування попередньої оплати на виконання будівельних робіт, в розмірі не більше 20% (двадцяти відсотків) від вартості будівельних робіт, протягом 25 робочих днів з дати отримання від Підрядника рахунку-фактури.

3.3.2. Проміжних платежів за виконані будівельні роботи, після повного погашення Підрядником авансового платежу (на роботи), протягом 25 робочих днів з дати підписання Сторонами Актів приймання виконаних будівельних робіт за звітний місяць за формою Nє КБ-2в (далі - Акт КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №КБ-3 (далі - Довідка КБ-3), з врахуванням суми отриманого авансу на виконання будівельних робіт, на підставі рахунку-фактури, наданого Підрядником.

3.4. Розрахунки за устаткування (обладнання) проводяться шляхом:

Перерахування попередньої оплати в розмірі не більше 20% ( двадцяти відсотків) від вартості устаткування (обладнання), протягом 25 робочих днів з дати отримання від Підрядника рахунку-фактури.

3.4.2. Остаточного розрахунку за устаткування (обладнання) протягом 25 робочих днів з дати підписання Сторонами актів приймання-передачі змонтованого устаткування, з врахуванням суми отриманого авансу за устаткування (обладнання), на підставі рахунку-фактури, наданого Підрядником.

Згідно з п.3.9 договору Сторони домовились, що післяоплата/оплата за даним договором здійснюється Замовником лише за умови:

3.10.1. підписання Замовником відповідних актів визначених в пунктах 3.3., 3.4. Договору;

3.10.2. реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України.

У п.9.1 договору визначено, що проведення приймання та оцінювання виконаних робіт (етапів робіт, результату робіт) проводиться Замовником відповідно до Договору, проєктної документації, вимог чинного на момент прийняття робіт законодавства України, нормативних документів, якими регламентуються питання виконання такого роду робіт.

Передача Підрядником виконаних робіт та приймання їх Замовником оформлюється актом(-ами) приймання виконаних будівельних робіт (етапу робіт за відповідний звітний період). (п.9.3 договору).

Пунктом 11.2 договору передбачено, що за порушення строків оплати (за винятком випадків, встановлених Договором: відсутність / зменшення фінансування витрат Замовника у відповідному періоді) Замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі половини облікової ставки НБУ, яка діяла на момент нарахування пені від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.01.2025 року включно, а в частині розрахунків до повного виконання. (п. 16.2. договору).

Додатковою угодою №1 від 04.12.2024 року до договору № 01-140725-24 від 16.05.2024 Сторони пункт 2.2. розділу 2 «Ціна договору» договору виклали у наступній редакції: «2.2. Загальна ціна Договору, розрахована відповідно до Настанови з визначення вартості проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво, Настанови з визначення вартості будівництва затвердженого Наказом 01.11.2021 року №281 Міністерством розвитку громад та територій України «Про затвердження кошторисних норм України у будівництві», згідно Додатку 2 до Договору, становить 1 101 828,60 грн (один мільйон сто одна тисяча вісімсот двадцять вісім гривень 60 копійок) без ПДВ, крім того ПДВ (20%) - 220 365,72 грн, що разом становить 1 322 194,32 грн та складається з:

2.2.1. вартості будівельних робіт, яка відповідно до Додатку 2 до Договору становить 775 715,24 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 155 143,05 грн, що разом становить 930 858,29 грн.

2.2.2. вартості устаткування (обладнання), яка відповідно до Додатку 2 до Договору становить 326 113,36 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 65 222,67 грн, що разом становить 391 336,03 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору № 01-140725-24 від 16.05.2024 позивачем були виконані роботи з реконструкції місцевої кабельної лінії зв?язку управління Дніпровської ЕС (інв. №1170122), м. Запоріжжя, Запорізька область на загальну суму 1 322 194, 32 грн, а відповідачем в свою чергу прийняті вказані роботи, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2024 на суму 220 365, 72 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2024 від 26.12.2024 на суму 930 858, 29 грн., актом приймання передачі змонтованого устаткування №1 від 26.12.2024 на суму 391 336, 03 грн.

Проте, відповідач за виконані позивачем роботи разрахувався частко, а саме відповідачем було здійснено оплату у розмірі 1 101 828,60 грн., що підтверджується випискою по рахунку позивача, внаслідок чого за Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" утворилась заборгованість у розмірі 220 365, 72 грн.

Крім того, у п.п.19.1.-19.2. договору сторонами було погоджено, що виконання Договору забезпечується у вигляді завдатку. У разі надання завдатку Розмір забезпечення виконання Договору становить 3% від ціни Договору та складає 49 860,00 грн. Розмір забезпечення виконання Договору може бути зменшений у випадку зменшення обсягів закупівлі.

Тож, на виконання умов договору № 01-140725-24 від 16.05.2024 в цій частині позивачем було перераховано на користь відповідача грошові кошти у розмірі 49 860, 00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1402 від 09.05.2024 із зазначенням призначення платежу: «забезпечення договору».

Згідно п. 19.2.4. договору, завдаток повертається підряднику у разі відсутності порушень виконання підрядником своїх зобов`язань за договором через 30 календарних днів після закінчення строку дії договору згідно з листом підрядником про повернення завдатку.

Проте, враховуючи що відповідач не розрахувався у повному обсязі за виконані позивачем роботи, а також не повернув суму завдатку, позивач звернувся до відповідача з листом №218 від 08.05.2025, в якому просив відповідача здійснити оплату виконаних робіт та повернути завдаток.

Листом №01/33288 від 29.05.2025 відповідач надав відповідь на вищезазначений лист позивача, в якому відмовив у поверненні завдатку, оскільки податкова накладна невірно зареєстрована в ЄРПН.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо оплати виконаних робіт, зокрема, щодо погашення заборгованості, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача борг у сумі 220 365, 72 грн. та завдаток у розмірі 49 860, 00 грн.

Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань, позивач просить суд стягнути з відповідача 3893,03 грн - 3 % річних за період з 31.01.2025 по 30.07.2025, 13 642,17 грн - інфляційні втрати за період з 31.01.2025 по 30.07.2025 та 9948,62 грн. - пені за період з 31.01.2025 по 30.07.2025.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 01-140725-24 від 16.05.2024, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором підряду.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що на виконання умов договору № 01-140725-24 від 16.05.2024 позивач виконав роботи з реконструкції місцевої кабельної лінії зв?язку управління Дніпровської ЕС (інв. №1170122), м. Запоріжжя, Запорізька область, а відповідач в свою чергу прийняв вказані роботи, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2024 на суму 220 365, 72 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2024 від 26.12.2024 на суму 930 858, 29 грн., актом приймання передачі змонтованого устаткування №1 від 26.12.2024 на суму 391 336, 03 грн., а загалом на суму в розмірі 1322194,32 грн., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, та здійснив оплату у розмірі 1 101 828,60 грн., що підтверджується випискою по рахунку позивача.

Однак, відповідач за виконані й прийняті роботи розрахувався частково у розмірі 1 101 828,60 грн., що підтверджується випискою по рахунку позивача, внаслідок чого за Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" утворилась заборгованість у розмірі 220 365,72 грн.

Так, відповідно до п.3.3 договору розрахунки за будівельні роботи проводяться шляхом:

3.3.1. Перерахування попередньої оплати на виконання будівельних робіт, в розмірі не більше 20% (двадцяти відсотків) від вартості будівельних робіт, протягом 25 робочих днів з дати отримання від Підрядника рахунку-фактури.

3.3.2. Проміжних платежів за виконані будівельні роботи, після повного погашення Підрядником авансового платежу (на роботи), протягом 25 робочих днів з дати підписання Сторонами Актів приймання виконаних будівельних робіт за звітний місяць за формою Nє КБ-2в (далі - Акт КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №КБ-3 (далі - Довідка КБ-3), з врахуванням суми отриманого авансу на виконання будівельних робіт, на підставі рахунку-фактури, наданого Підрядником.

3.4. Розрахунки за устаткування (обладнання) проводяться шляхом:

Перерахування попередньої оплати в розмірі не більше 20% ( двадцяти відсотків) від вартості устаткування (обладнання), протягом 25 робочих днів з дати отримання від Підрядника рахунку-фактури.

3.4.2. Остаточного розрахунку за устаткування (обладнання) протягом 25 робочих днів з дати підписання Сторонами актів приймання-передачі змонтованого устаткування, з врахуванням суми отриманого авансу за устаткування (обладнання), на підставі рахунку-фактури, наданого Підрядником.

Згідно з п.3.9 договору Сторони домовились, що післяоплата/оплата за даним договором здійснюється Замовником лише за умови:

3.10.1. підписання Замовником відповідних актів визначених в пунктах 3.3., 3.4. Договору;

3.10.2. реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України.

Так, на підтвердження виконання умов договору № 01-140725-24 від 16.05.2024 позивач склав податкову накладну №1 від 26.12.2024, яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 15.1 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п.16.1.4 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.178. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податок на додану вартість - це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є, зокрема, постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно зі статтею 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що зі спірних господарських операцій позивачем виписано відповідачу податкову накладну та сплачено податок на додану вартість в дохід Державного бюджету України, а відповідачем сформовано податковий кредит. Копія податкової накладної з розшифровками податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів наявна в матеріалах справи.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо невірного заповнення податкової накладної, у зв`язку з відсутністю заповнення рядків за порядком 22 та відповідним описом товарів/послуг продавця, кодів товару згідно УКТ ЗЕД, коду послуги згідно ДКПП, кількістю та ціною постачання одиниці товару/послуги, оскільки вказана податкова затверджена відповідачем 17.04.2025, що підтверджується відповідними даними з програми M.E.DOC. Таким чином, суд звертає увагу, що відповідач своїми конклюдентними діями із затвердження податкової накладної підтвердив факт належного її оформлення.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що ним подавались уточнюючі декларації щодо безпідставного нарахування податкового кредиту продавцем (позивачем) за оспорюваною накладною.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, відповідач відповідно до п.3.3.2 договору № 01-140725-24 від 16.05.2024 зобов`язаний був здійснити оплату за виконані й прийняті роботи на підставі Актів приймання виконаних будівельних робіт за звітний місяць за формою Nє КБ-2в (далі - Акт КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №КБ-3 (далі - Довідка КБ-3) у строк по 30.01.2025.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, суд приходить до беззаперечного висновку, що боржник вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати виконаних й прийнятих робіт у розмірі 220 365,72 грн.

Крім того, відповідно до п.19.2.4 договору завдаток повертається підряднику у разі відсутності порушень виконання підрядником своїх зобов`язань за договором через 30 календарних днів після закінчення строку дії договору згідно з листом підрядника про повернення завдатку.

Так, на виконання умов договору № 01-140725-24 від 16.05.2024 позивач перерахував на користь відповідача грошові кошти у розмірі 49 860, 00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1402 від 09.05.2024 із зазначенням призначення платежу: «забезпечення договору».

Договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 31.01.2025 (включно), а в частині розрахунків до повного виконання.

Листом №218 від 08.05.2025 позивач просив відповідача здійснити оплату виконаних робіт та повернути завдаток. У відповідь на який останній листом №01/33288 від 29.05.2025 відмовив у поверненні завдатку, оскільки податкова накладна невірно зареєстрована в ЄРПН.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять, а відповідачем в свою чергу не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності порушення підрядником своїх зобов`язань за договором.

Таким чином, відповідач відповідно до п.19.2.4 договору № 01-140725-24 від 16.05.2024 зобов`язаний був здійснити повернення завдатку позивачу у строк по 03.02.2025.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, суд приходить до беззаперечного висновку, що боржник вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з повернення перерахованого завдатку у розмірі 49 860, 00 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати виконаних й прийнятих робіт, повернення завдатку, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № 01-140725-24 від 16.05.2024, та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 220 365,72 грн. та завдатку у сумі 49 860, 00 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 893,03 грн. - 3 % річних за період з 31.01.2025 по 30.07.2025, 13 642,17 грн. - інфляційних втрат за період з 31.01.2025 по 30.07.2025 та 9 948,62 грн. пені за період з 31.01.2025 по 30.07.2025.

Пунктом 11.2 договору передбачено, що за порушення строків оплати (за винятком випадків, встановлених Договором: відсутність / зменшення фінансування витрат Замовника у відповідному періоді) Замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі половини облікової ставки НБУ, яка діяла на момент нарахування пені від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 року).

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином 6 місяців.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені та встановив, що в останньому допущено помилки у визначенні початку періоду простроченого грошового зобов`язання з повернення завдатку, тож з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за період з 31.01.2025 по 30.07.2025 нарахована на суму боргу 220 365,72 грн та з 04.03.2025 по 30.07.2025 нарахована на суму боргу 49860, 00 грн, а тому вимога в цій частині підлягає частковому задоволенню на загальну суму в розмірі 9 938,70 грн.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 року).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Разом із тим, суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Крім того, необхідно враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі № 924/312/18 від 13.02.2019 р., у справі № 910/5625/18 від 24.04.2019 р., у справі №910/21564/16 від 10.07.2019 р.

Судом перевірено правильність наданих позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат і встановлено, що останні відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема, проведені з урахуванням моменту виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання та за відповідний період прострочення, проте невірно визначено позивачем загальну суму інфляційних, яка підлягає стягненню з відповідача.

Оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором, в силу положень ст.ст. 611, 625 Цивільного кодексу України, підлягають стягненню з відповідача 3 893,03 грн. - 3 % річних за період з 31.01.2025 по 30.07.2025 та 13 178,51 грн. - інфляційних втрат за період з 31.01.2025 по 30.07.2025.

Тож, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕЛЕКТРОЩИТ» підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕЛЕКТРОЩИТ» задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вул. Симона Петлюри, буд. 25, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕЛЕКТРОЩИТ» (вул. Дизельна, буд. 29, м. Запоріжжя, 69007, ідентифікаційний код - 38070011) 220 365 (двісті двадцять тисяч триста шістдесят п`ять) грн 72 коп. заборгованості, 49 860 (сорок дев`ять тисяч вісімсот шістдесят) грн. 00 коп. завдатку, 3 893 (три тисячі вісімсот дев`яносто три) грн. 03 коп. - 3 % річних, 13 178 (тринадцять тисяч сто сімдесят вісім) грн. 51 коп. - інфляційних втрат, 9 938 (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) грн. 70 коп. пені та 3 566 (три тисячі п`ятсот шістдесят шість) грн 83 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. О. Щербаков