ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"23" грудня 2025 р. Справа№ 910/13892/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Євсікова О.О.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання Невмержицькій О.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 23.12.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» адвоката Вітинської Віри Володимирівни про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Владимиренко С.В. головуючий, Євсіков О.О., Ходаківська І.П. від розгляду справи №910/13892/25 та заяву колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Владимиренко С.В. головуючий, Євсіков О.О., Ходаківська І.П. про самовідвід від розгляду справи №910/13892/25

в межах розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та приєднаного до неї Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.11.2025

у справі №910/13892/25 (суддя Демидов В.О.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про вжиття заходів забезпечення позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса»

до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П. перебуває справа №910/13892/25, розгляд якої призначено у судовому засіданні на 23.12.2025.

22.12.2025 представником позивача подано через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду заяву про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Владимиренко С.В. головуючий, Євсіков О.О., Ходаківська І.П. від розгляду справи №910/13892/25 (зареєстрована судом апеляційної інстанції 23.12.2025).

Заява про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Владимиренко С.В. головуючий, Євсіков О.О., Ходаківська І.П. від розгляду справи №910/13892/25 мотивована тим, що 16.12.2023 позивачу було відмовлено у долучені доказів, які, на його думку, мають важливе значення для розгляду справи, а тому у нього наявні сумніви щодо неупередженості та об`єктивності колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Владимиренко С.В. головуючий, Євсіков О.О., Ходаківська І.П. під час розгляду справи №910/13892/25.

Північний апеляційний господарський суд у судовому засіданні 23.12.2025 визнав заяву представника позивача адвоката Вітинської Віри Володимирівни про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Владимиренко С.В. головуючий, Євсіков О.О., Ходаківська І.П. від розгляду справи №910/13892/25 необґрунтованою та відмовив у задоволенні заяви представника позивача адвоката Вітинської Віри Володимирівни про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Владимиренко С.В. головуючий, Євсіков О.О., Ходаківська І.П. від розгляду справи №910/13892/25.

Водночас, з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість та об`єктивність колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Владимиренко С.В. головуючий, Євсіков О.О., Ходаківська І.П. при розгляді справи №910/13892/25, суддями Північного апеляційного господарського суду Владимиренко С.В., Демидовою А.М., Ходаківською І.П. у судовому засіданні 23.12.2025 заявлено самовідвід від розгляду справи №910/13892/25.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України) суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися порушення порядку визначення судді для розгляду справи або процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше (постанова Верховного Суду від 06.09.2023 у справі №905/379/21).

Верховний Суд у постановах від 13.12.2023 у справі №914/1011/22, від 01.03.2023 у cправі №910/11980/21 зазначив, що наведеними нормами передбачено обов`язкові підстави для відводу (самовідводу) судді. Втім, посилання на відповідну обставину повинно бути обґрунтованим, а сама обставина - такою, що дійсно викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, колегії суддів.

Згідно із частиною 2 статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 7, 8, 9, 11 статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що заява про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Владимиренко С.В. головуючий, Євсіков О.О., Ходаківська І.П. від розгляду справи №910/13892/25 подана 22.12.2025 (зареєстрована судом апеляційної інстанції 23.12.2025) питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» («Wettstein v. Switzerland»), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» («Ferrantelli and Santangelo v. Italy»), від 7 серпня 1996 року, п. 58).

ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах «Piersac vs Belgium», «Grieves vs UK»). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі «Le Comte, Van Leuveni De Meyere vs Belgium», суд має бути неупередженим і безстороннім.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» від 24.05.1989).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» від 21.12.2000).

Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

Одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому (постанова Верховного Суду від 23.02.2023 у справі №916/248/20).

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням судді чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує.

Заявником не наведено обґрунтованих підстав для відводу головуючого судді Владимиренко С.В. з урахуванням приписів статті 35 ГПК України, тоді як згідно із частиною 4 статті 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, заявлений представником позивача відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Владимиренко С.В. головуючий, Євсіков О.О., Ходаківська І.П. від розгляду справи №910/13892/25 визнається необґрунтованим.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Владимиренко С.В. - головуючий, Євсіков О.О., Ходаківська І.П., дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Владимиренко С.В. головуючий, Євсіков О.О., Ходаківська І.П. від розгляду справи №910/13892/25 та відмову у його задоволенні.

Водночас, з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість та об`єктивність колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Владимиренко С.В. головуючий, Євсіков О.О., Ходаківська І.П. при розгляді справи №910/13892/25, колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Владимиренко С.В. головуючий, Євсіков О.О., Ходаківська І.П. у судовому засіданні 23.12.2025 заявлено самовідвід від розгляду справи №910/13892/25.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із частиною 1 статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 ЄКПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення статті 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Відповідно до положень Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006р., схвалені резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У пункті п. 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009р. у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У рішенні у справі «Castillo Algaro v. Spain» (постанова від 28 жовтня 1998 року, збірник 1998-VIII, с. 3116, параграф 45) зазначено, що дійсно навіть припущення про факти, які ставлять під сумнів безсторонність суду, можуть мати певне значення; йдеться про довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у людей.

За приписами частин 1, 9 статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на положення статей 35, 38 ГПК України, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість та об`єктивність колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Владимиренко С.В. головуючий, Євсіков О.О., Ходаківська І.П. при розгляді даної справи, недопущення в учасників справи чи інших осіб будь-яких сумнівів у безсторонності суду та забезпечення довіри до судової влади України, вважає за необхідне задовольнити заявлений колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Владимиренко С.В. головуючий, Євсіков О.О. та Ходаківська І.П. самовідвід від розгляду справи №910/13892/25.

Згідно із частиною 2 статті 40 ГПК України у разі задоволення заяви про відвід одному або декільком суддям, які розглядають справу колегіально, справа розглядається в тому самому суді таким самим складом колегії суддів із заміною відведеного судді або суддів, або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

За таких обставин, справа №910/13892/25 підлягає передачі для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень статті 32 ГПК України.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» адвоката Вітинської Віри Володимирівни про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Владимиренко С.В. головуючий, Євсіков О.О., Ходаківська І.П. від розгляду справи №910/13892/25 необґрунтованою.

2. Відмовити у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» адвоката Вітинської Віри Володимирівни про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Владимиренко С.В. головуючий, Євсіков О.О., Ходаківська І.П. від розгляду справи №910/13892/25.

3. Заяву колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Владимиренко С.В. головуючий, Євсіков О.О., Ходаківська І.П. про самовідвід від розгляду справи №910/13892/25 задовольнити.

4. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 20.11.2025 у справі №910/13892/25 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та приєднаного до неї Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» та апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2025 у справі №910/13892/25 передати для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень статті 32 ГПК України.

5. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді О.О. Євсіков

І.П. Ходаківська