ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.12.2025р. Справа №905/1057/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання) справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Робак Сергія Вікторовича, м.Покровськ

до відповідача Державного підприємства «Мирноградвугілля» (85323, Донецька обл., місто Мирноград, вулця Соборно, будинок 1)

про стягнення заборгованості в сумі 1 428 393,83 грн, з яких: основна заборгованість в сумі 1 116 320,00 грн, 3% річних в сумі 79 090,51 грн та інфляційне збільшення в сумі 232 983,32 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Робак Сергій Вікторович, м.Покроськ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства «Мирноградвугілля», м.Мирноград, про стягнення заборгованості в сумі 1 428 393,83 грн, з яких: основна заборгованість в сумі 1 116 320,00 грн, 3% річних в сумі 79 090,51 грн та інфляційне збільшення в сумі 232 983,32 грн .

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 13.10.2025 прийнято позовну Фізичної особи-підприємця Робак Сергія Вікторовича до розгляду, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Щодо строку розгляду справи.

Частиною 1 ст.248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, крім випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.

Справа розглянута протягом розумного строку в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, проте з перевищенням строку, встановленого ст. 248 ГПК України, з об`єктивних причин, пов`язаних з дією воєнного стану на території України, поточною ситуацією у м. Харків (ракетні обстріли, відсутність електропостачання), особливим режимом роботи суду (дистанційний (віддалений) або в приміщенні суду (за необхідності та в умовах безпеки), обмежений доступ до приміщення суду).

Щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

Судом встановлено, що відповідач - Державне підприємство «Мирноградвугілля» має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС.

Відповідно до ч.7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з п.2 ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала господарського суду від 13.10.2025 доставлена до електронного кабінету відповідача 13.10.2025 о 15:20год., що підтверджується відповідною довідкою.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно із частинами 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Суд зазначає, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, свої пояснення стосовно позову до суду не подав. Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Згідно із частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2022 року ПОСТАЧАЛЬНИК: ФОП РОБАК Сергій Вікторович. (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) з одного боку, та ПОКУПЕЦЬ: Державне підприємство «Мирноградвугілля» в особі начальника відділу матеріально-технічного забезпечення ВП «Управління матеріально-технічного забезпечення та транспорту» ЩЕРБИНКИ Романа Володимировича, діючого на підставі довіреності № 3 від 01.01.2022 року з іншого боку уклали Договір постачання № 59 (надалі - Договір).

Уклавши даний Договір, Сторони досягли згоди з усіх істотних його умов, зокрема:

1.1.3а цим договором Постачальник зобов`язується поставити наступний товар: № 1 Найменування Метизи до СВП-27 120 шт ; 2 Метизи до СВП-33 200 шт; Сума без ПДВ, 1 116 320,00 грн.

1.2 Покупець зобов`язується прийняти товар й оплатити його на умовах, обговорених у даному договорі та згідно виставлених рахунків та накладних.

2.1. Сума договору на момент укладання складає: 1 116 320,00 грн. (один мільйон сто шістнадцять тисяч триста двадцять грн., 00 коп.) без ПДВ.

3.1. Постачання продукції здійснюється транспортом Постачальника на умовах ПОР склад Покупця, Донецька область, смт. Новоекономічне, пр. Миру, 2. Ціна продукції визначена на цих умовах постачання. Продукція повинна бути упакована Постачальником таким чином, щоб виключити ушкодження або знищення її при транспортуванні. Продукція повинна бути упакована і промаркірована відповідно до ТУ на даний вид продукції. 3.2. Право власності на продукцію, обговорену в даному договорі, переходить до Покупця з моменту передачі продукції, про що робиться відповідний запис на товаросупроводжувальних документах.

3.3. Оплата за узгоджену партію товару здійснюється за фактом постачання товару та за умови, наявності відповідного фінансування протягом 10 календарних днів з моменту отримання товару.

3.5. Постачальник повинен надати: рахунок-фактуру, видаткову накладну, товаро-транспортну накладну, документи, що підтверджують якість товару.

п. 4.2. Договору, Сторони домовилися керуватися при прийманні продукції по кількості і якості Інструкцією "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості" (№ П-7), затвердженої Постановою Держарбітражу від 25.04.66 р. зі змінами від 14.11.74 р.

9.9. Термін дії даного договору з моменту підписання до 31.12.2022 року, а за фінансовими зобов`язаннями - до повного та належного їх виконання.

Договір підписаний уповноваженими особами та засвідчений печатками Сторін.

На виконання умов Договору постачання № 59 від 01.07.2022 року ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ РОБАК СЕРГІЙ ВІКТОРОВИЧ (Постачальник) у травні 2023 року поставив Державному підприємству «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» (Покупець/Відповідач) товар на суму 1 116 320,00 гривень.

Факт поставки підтверджується підписаними сторонами первинними документами, а саме: видаткова накладна № 124 від 04.05.2023 року; товаро-транспортна накладна № 124 від 04.05.2023 року; рахунок на оплату № 113 від 02.05.2023 року.

Вказана заборгованість, а саме сума основного боргу в розмірі 1 116 320,00 гривень, відображена та підтверджена сторонами під час проведення звірки взаємних розрахунків, про що свідчить підписаний ними Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.10.2024 року, де фіксується Сальдо кінцеве №59 від 01.07.2022 на зазначену суму.

ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ РОБАК СЕРГІЙ ВІКТОРОВИЧ (Постачальник) свої зобов`язання з поставки товару на адресу Державного підприємства «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» (Покупець/Боржник) за Договором постачання № 59 від 01.07.2022 року виконав у повному обсязі. Покупець прийняв товар, що підтверджується його підписом на Видатковій накладній № 124 від 04.05.2023 року та Товаро-транспортній накладній № 124 від 04.05.2023 року.

Проте Боржник, прийнявши товар, не виконав своє зобов`язання щодо його повної оплати протягом 10-ти календарних днів з моменту отримання товару (п. 3.3 Договору). Останній строк належної оплати товару сплинув 15.05.2023 року.

Таким чином, Державне підприємство «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» не виконало свої зобов`язання з оплати отриманого товару за Договором № 59 від 01.07.2022 року. Заборгованість за Договором, підтверджена Актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.10.2024 року, на день подання позовної заяви до суду (25.09.2025) не сплачена та складає 1 116 320,00 (один мільйон сто шістнадцять тисяч триста двадцять) гривень (сума основного боргу).

Вважаючи порушеним своє право, ФОП Робак С.В., керуючись приписам 509, 510, 610, 611 512, 513,514, 516, 526, 610, 625, 629 Цивільного кодексу України, звернувся до Господарського суду Донецької області у якому просить стягнути з Державного підприємства «МИРНОГРАДВУГТЛЛЯ» (85323, Донецька область м. Мирноград, вул. Соборна, 1., Код ЄДРПОУ основний борг у сумі 1116 320,00 грн. по Договору № 59 від 01.07.2022 року, 232 983,32 грн інфляційних втрат, 79 090,51 грн. 3% річних.

Джерела права, акти їх застосування та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного та умовами Договору № 59 від 01.07.2022.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

За своєю правовою природою Договір № 59 від 01.07.2022 є договором поставки, про що свідчать такі істотні ознаки, закріплені у статті 712 ЦК України

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити а нього певну грошову суму.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Наявність у Покупця зобов`язання щодо здійснення платежів за отриманий товар випливає безпосередньо зі змісту ч. 1 ст. 692 ЦК України, а це означає, що відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, проте Відповідач на час вирішення спору, прийнятий товар не оплатив.

У судовому засіданні встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що на підставі укладеного Договору постачання № 59 від 01.07.2022 року, ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ РОБАК СЕРГІЙ ВІКТОРОВИЧ (Постачальник) протягом травня 2023 року здійснив поставку товару на адресу Державного підприємства «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» (Покупець/Відповідач) на загальну суму 1 116 320,00 гривень.

Факт передачі та прийняття товару підтверджується такими первинними документами:

Видаткова накладна № 124 від 04.05.2023 року;

Товаро-транспортна накладна № 124 від 04.05.2023 року;

Рахунок на оплату № 113 від 02.05.2023 року.

Покупець прийняв поставлений товар, про що свідчить його підпис на вищезазначених накладних.

Підписаний Сторонами Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.10.2024 року.

Відповідно до п. 4.2. Договору, при прийманні продукції по кількості і якості Сторони керувалися Інструкцією "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості" (№ П-7). Претензій щодо якості та кількості товару Покупець не заявляв.

Незважаючи на виконання Постачальником своїх зобов`язань та прийняття товару, ДП «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» порушило п. 3.3. Договору і не виконало зобов`язання щодо оплати поставленого товару.

Встановлений договором 10-денний календарний строк оплати товару сплинув 15.05.2023 року.

Станом на час вирішення спору по суті, заборгованість за основним боргом у розмірі 1 116 320,00 (один мільйон сто шістнадцять тисяч триста двадцять) гривень залишається несплаченою.

Доводи Позивача в цій частині, відповідачем належними доказами не спростовані, тому до стягнення з Державного підприємства «МИРНОГРАДВУГТЛЛЯ» підлягає до стягнення сума основного боргу по Договору № 59 від 01.07.2022 у розмірі 1116 320,00 грн.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Виходячи з вимог частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

В силу приписів статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно пункту 3.3 Договору оплата за узгоджену партію товару здійснюється за фактом постачання товару та за умови, наявності відповідного фінансування протягом 10 календарних днів з моменту отримання товару.

Факт передачі та прийняття товару підтверджується видатковою накладною № 124 від 04.05.2023 року; товаро-транспортною накладною № 124 від 04.05.2023 року; рахунком на оплату № 113 від 02.05.2023 року. Отже, Покупець мав оплатити вартість товару до 14.05.2025.

Станом на час вирішення спору по суті, за даними бухгалтерського обліку Постачальника, заборгованість Покупця становить 1116 320,00 грн.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань Позивачем нараховані 3% річних за період з 15.05.2023 до 31.12.2023 - 21 194,79 грн, з 01.01.2024 до 31.12.2024 - 33 489,60 грн, з 01.01.2025 до 23.09.2025 - 24 406,12 грн. Загальний розмір 3% річних складає 79 090,51 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних суд вважає його арифметично вірним та обґрунтованим.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням грошових зобов`язань Позивачем також нараховано інфляційні втрати за період з травня 2023 року по серпень 2025 року у розмірі 232 983,32 грн.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат, поданий Позивачем, та встановлено, що їх розмір за визначений період перевищує суму, заявлену до стягнення. Водночас, відповідно до ст. 14 ГПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим підлягають задоволенню інфляційні втрати у заявленому Позивачем розмірі 232 983,32 грн.

Станом на дату вирішення спору по суті, відповідач не надав суду доказів оплати наданих послуг у сумі 1116 320,00 грн. та не спростував доводів позивача щодо наявності заборгованості за Договором поставки №59.

Суд звертає увагу, що докази, які надаються учасниками справи до суду, мають відповідати встановленим критеріям: - належності, - допустимості, - достовірності - достатності, що визначені статтями 76 - 79 ГПК України.

Згідно з пунктами 2, 4, 5 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Отже, відповідальність за достовірність та належність доказів покладається на сторону, яка подала ці докази до суду.

Пунктом 2 частини 2 статті 320 ГПК України визначено, що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі.

Рішення у справі №905/1057/25 прийнято судом за наслідком дослідження наданих ФОП Робак С.В. документів, які прийняті судом, як належні, допустимі та достовірні докази.

Проте, у разі встановлення вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності факту фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення рішення у справі №905/1057/25, воно може бути переглянуто судом за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

У відповідності статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державне підприємство «МИРНОГРАДВУГТЛЛЯ» (85323, Донецька область м. Мирноград, вул. Соборна, 1., Код ), на користь ФІЗИЧНА ОСОБА- ПІДПРИЄМЕЦЬ РОБАК СЕРГІЯ ВІКТОРОВИЧА (місцезнаходження: Юридична адреса: АДРЕСА_1 . Фактична адреса: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) основний борг у сумі 1 116 320,00 грн. по Договору № 59 від 01.07.2022 року, 232 983,32 грн інфляційних втрат, 79 090,51 грн. 3% річних та судовий збір в розмірі 17 140,72 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення складено та підписано 29.12.2025.

Суддя Е.В. Зекунов