ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про самовідвід судді

26.12.2025м. СумиСправа № 911/1638/25
Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши матеріали справи №911/1638/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кононівський елеватор»

(36014, м. Полтава, пл. Павленківська, буд. 24,

)

до відповідача: Державного спеціалізованого господарського підприємства

«Ліси України» (016, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9-А,

)

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача:

1) Гетьманський національний природний парк (42600, Сумська область, Охтирський район, м. Тростянець, вул. Вознесенська, 53-В,

),

2) Сумська обласна державна адміністрація (40700, Сумська область,

м. Суми, майдан Незалежності, буд. 2, )

про визнання укладеним договору про встановлення земельного сервітуту,

УСТАНОВИВ:

На розгляді судді Джепи Ю.А. перебувала справа № 911/1638/25.

У зв`язку з призначенням судді Джепи Ю.А. на посаду судді Центрального апеляційного господарського суду (Указ Президента України від 13.12.2025 № 934/2025 «Про призначення судді») та відрахуванням 17.12.2025 судді Джепи Ю.А. зі штату Господарського суду Сумської області (наказ Голови Господарського суду Сумської області від 16.12.2025 № 18), справа № 911/1638/25 передана на повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2025 справу № 911/1638/25 призначено судді Жерьобкіній Є.А.

Ухвалою суду від 19.12.2025 суддею Жерьобкіною Є.А. заявлено та задоволено самовідвід у справі № 911/1638/25; направлено справу № 911/1638/25 на повторний автоматизований розподіл у порядку, який визначений Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2025 справу № 911/1638/25 призначено судді Заєць С.В.

Частиною 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із частиною першою статті 38 Господарського процесуального кодексу України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини третьої статті 38 Господарського процесуального кодексу України, самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно із частиною першою статті 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини дев`ятої статті 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.) передбачає право кожного на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

Згідно з п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішнiй вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (див.: Hauschildt v. Denmark judgment of 24 May 1989, Series A, No. 154, p. 48).

В пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 р. у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява № 7577/02) від 03.05.2007 р. суд нагадав, що у питанні визначення безсторонності суду навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Відповідно до рішення у справі «Газета «Україна-центр» проти України» (Заява № 16695/04) від 15.10.2010 р. для забезпечення неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Таким чином, з численної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

При цьому суд зазначає, що згідно із приписів ст.62 Господарського процесуального кодексу України учасниками судового процесу, крім учасників справи та їх представників, є помічник судді, секретар судового засідання, судовий розпорядник, свідок, експерт, експерт з питань права, перекладач, спеціаліст.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України помічник судді забезпечує підготовку та організаційне забезпечення судового процесу. Помічник судді: 1) бере участь у оформленні судових справ, за дорученням судді готує проєкти запитів, листів, інших матеріалів, пов`язаних із розглядом конкретної справи, виконавчих документів; 2) здійснює оформлення копій судових рішень для направлення сторонам у справі та іншим учасникам справи відповідно до вимог процесуального законодавства, контролює своєчасність надсилання копій судових рішень; 3) виконує інші доручення судді, що стосуються організації розгляду судових справ.

Згідно із п. 20 Положення про помічника судді, затвердженого рішенням Ради суддів України від 18 травня 2018 року № 21 помічник судді здійснює підбір актів законодавства та матеріалів судової практики, які необхідні для розгляду конкретної судової справи; бере участь у попередній підготовці судових справ до розгляду, в оформленні судових справ; здійснює оформлення копій судових рішень для направлення сторонам у справі та іншим учасникам справи, які беруть участь у справі відповідно до вимог процесуального законодавства, контролює своєчасність надсилання копій судових рішень; виконує інші доручення судді, що стосуються організації розгляду судових справ.

29.08.2024 р. Європейський суд з прав людини виніс рішення у справі «Цулукідзе і Русулашвілі проти Грузії» (скарги № 44681/21 та № 17256/22), встановивши порушення § 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий судовий розгляд.

У цьому рішенні Європейський суд з прав людини, зокрема, зауважив, що до обов`язків помічників суддів входить надання адміністративної допомоги суддям та, на прохання судді, виконання юридичних завдань, таких як підготовка проєктів, викладення фактів, проведення правових досліджень або підготовка певних процесуальних документів. Судді також можуть попросити їх підготувати справу до розгляду в суді, а їхні обов`язки можуть включати підготовку проєктів рішень та ухвал. Отже вони можуть бути значною мірою залучені до судового процесу, і будь-хто, хто виконує такі завдання, повинен бути неупередженим, щоб провадження відповідало вимогам статті 6 Конвенції.

Також Суд зазначив, що судові колегії, які розглядали клопотання заявників про відвід судді, просто дійшли висновку, не досліджуючи характер та обсяг участі помічниці судді у провадженні та пов`язаний з цим потенційний конфлікт інтересів. Водночас з точки зору об`єктивного критерію неупередженості питання, як його сформулював Верховний Суд, полягало не у «впливі», а в тому, чи було щось, що могло б викликати сумніви в неупередженості суду з точки зору зовнішнього спостерігача. Верховний Суд мав би розглянути, чи можуть бути обґрунтованими побоювання заявників. Він міг би проаналізувати роль і функції відповідної помічниці й застосувати внутрішні процедури, що встановлюють відповідні професійні та етичні стандарти.

З огляду на викладене, Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що заявники не безпідставно припускали, що помічниця судді надаватиме судді адміністративну та/або юридичну підтримку у підготовці справи до розгляду.

Крім того, Суд повторив, що концепція справедливого судового розгляду, закладена у статті 6 Конвенції, передбачає, серед іншого, неупередженість судового процесу в цілому з метою сприяння довірі суспільства до системи правосуддя.

Розглянувши матеріали по справі № 911/1638/25, судом встановлено, що відповідачем у даній справі є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України».

Тоді як близький родич (мати) помічника судді Заєць С.В. обіймає посаду завідувача сектору відділу обліку виробництва філії «Північний лісовий офіс» ДП «Ліси України».

Враховуючи викладене, з огляду на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на розгляд її справи неупередженим судом, оскільки наявні обставини, які потенційно можуть викликати у сторін сумніви в справедливості та об`єктивності судді, з метою забезпечення довіри сторін до складу суду, суддя Заєць С.В. вважає за необхідне заявити і задовольнити самовідвід, у зв`язку з чим направити справу №911/1638/25 на автоматизований розподіл.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 35, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заявити та задовольнити самовідвід судді Заєць С.В. у справі № 911/1638/25.

2. Справу № 911/1638/25 передати для повторного автоматизованого розподілу у відповідності з вимогами Господарського процесуального кодексу України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено та підписано суддею 26.12.2025.

СуддяС.В. Заєць