ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 рокуСправа № 912/2625/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом: Виконувача обов`язків керівника Кропивницької окружної прокуратури (вул. Є. Чикаленка, 11, м. Кропивницький, 25006), в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою у спірних правовідносинах Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (вул. Героїв АТО, 92, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50103)

до відповідача: Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (вул. Миру, 1, с. Велика Северинка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27613)

про стягнення 298 761,78 грн,

секретар судового засідання - Коваленко Т.А.,

представники учасників справи:

від прокуратури - Мороз В.С., посвідчення № 075368 від 01.03.23;

від позивача - участі не брав;

від відповідача - участі не брав,

у судовому засіданні проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Виконувача обов`язків керівника Кропивницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою у спірних правовідносинах Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (далі - Інспекція, позивач) до Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (далі - Великосеверинівська сільська рада, відповідач) з вимогами:

- стягнути з Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на користь держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) матеріальну шкоду, завдану навколишньому природному середовищу, внаслідок незаконної порубки дерев у полезахисній лісовій смузі за межами населеного пункту на території Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області в сумі 298 761,78 грн;

- стягнути з Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на користь Кіровоградської обласної прокуратури судовий збір, сплачений за подання до суду позовної заяви в сумі 4481,43 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що внаслідок незаконної порубки дерев у полезахисній лісовій смузі за межами населеного пункту на території Великосеверинівської сільської ради завдано матеріальну шкоду, сума якої підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою суду від 13.10.2025 залишено позовну заяву без руху та встановлено строк для усунення виявлених при поданні позовної заяви недоліків.

15.10.2025 від Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області надійшла заява про усунення недоліків, яка прийнята судом.

Ухвалою від 20.10.2025 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 20.11.2025 та встановив учасникам справи строки для подачі заяв по суті.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Ухвалу суду від 20.10.2025 надіслано до електронних кабінетів учасників справи.

Зокрема, вказана ухвала доставлена відповідачу в його електронний кабінет 20.10.2025 об 18:54, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа та згідно вимог п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України вважається врученою 21.10.2025.

Тому, п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов сплив 05.11.2025.

Проте, відповідач у встановлений судом строк не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позов.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

20.11.2025 господарський суд розпочав підготовче засідання, в якому оголосив перерву до 02.12.2025, про що постановив протокольну ухвалу.

Ухвалою від 02.12.2025 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 18.12.2025.

У судовому засіданні 18.12.2025 прокурор позов підтримав.

Позивач та відповідач не забезпечили участь своїх представників у судовому засіданні 18.12.2025, належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, господарський суд розглядає справу в судовому засіданні 18.12.2025 за відсутності представників позивача, відповідача та за наявними матеріалами справи.

У засіданні суду 18.12.2025 досліджено докази.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив таке.

У листі Інспекції №3-5832-11 від 21.08.2025 повідомлено про проведення останньою 29.06.2023 обстеження полезахисної лісової смуги на ділянці, що розташована за межами населеного пункту між земельними ділянками з кадастровим номером :02:000:9117 та :02:000:9120 біля насипної дороги с. Оситняжка в напряму с. Родниківка на території Великосеверинівської сільської ради (а.с. 24-26).

Так, відповідно до акта від 29.06.2023 обстеження місця незаконної вирубки дерев у лісовому насадженні лінійного типу вздовж автомобільного шляху с. Оситняжка - с. Родниківка, складеному державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Інспекції проведено обстеження ділянки, на якій здійснено незаконне вирубування дерев. Обстеженням встановлено, що незаконне вирубування дерев здійснено у лісовому насадженні лінійного типу на відстані близько одного кілометра від с. Оситняжка між земельними ділянками :02:000:9117, :02:000:9120 та насипною дорогою сполученням с. Оситняжка - с. Родниківка на території Великосеверинівської сільської ради (а.с. 28).

У ході обстеження території, на якій невстановлені особи здійснювали незаконне вирубування дерев, виявлено спиляне гілля складене в купи та 157 пнів дерев, розміри яких занесені до польової перелікової відомості пнів на двох аркушах (а.с. 29).

У польовій переліковій відомості пнів № 1-1 та № 1-2 від 29.06.2023 зафіксовано кількість та діаметр усіх незаконно вирубаних дерев ясеню у кількості 157 штук (а.с. 29).

У вказаних відомостях зазначено, що заміри проведено рулеткою вимірювальною Р-5, заводський №5, повіреною в ДП "Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації". Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №899-М від 20.07.2021, чинне до 20.07.2022 (термін дії продовжений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №412 від 05.04.2022).

Перелік провели державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Інспекції Руденко О.В. та Тимків В.В.

На підставі вказаного акта обстеження та польової перелікової відомості, на підставі такс, вказаних у додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 "Такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев чагарників до ступеня припинення росту" із урахуванням індексу інфляції, здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної вищевказаною порубкою дерев.

Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вирубування дерев між земельними ділянками з кадастровим номером :02:000:9117, :02:000:9120 між насипною дорогою та с. Оситняжка в напрямку с. Родниківка на території Великосеверинівської сільської ради від 30.06.2023, виконаного державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Віктором Тимків, сума збитків становить 298 761,78 грн (а.с. 30).

Інспекція звернулась з повідомленням №5.2/26-КП від 30.06.2023 про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів з метою встановлення у ході слідства винних (відповідальних) осіб (а.с. 27).

За результатами розгляду указаного повідомлення слідчим відділенням ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області 11.07.2023 внесено відомості до ЄРДР за №0000475 та розпочате досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України (а.с. 33).

За результатами досудового розслідування указаного кримінального провадження, осіб, які вчинили указане кримінальне правопорушення не встановлено, що підтверджено у листі старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області № від 06.10.2025 та рапорті старшого оперуповноваженого в ОВС 4-го відділу УСР в Кіровоградській області ДСР НП України від 06.10.2025 (а.с. 35, 36).

Вивченням Державного земельного кадастру України, даних Google maps та сервісу Google Планета Земля встановлено, що географічними координатами місця вирубки, яке розташовано між земельними ділянками :02:000:9117, :02:000:9120 та насипною дорогою сполученням с. Оситняжка - с. Родниківка на території Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району, є 48.695389, 32.172900 (а.с. 40).

Відповідно до інформації Головного управління Державного земельного кадастру у Кіровоградській області №10-11-0.1-3241/2-25 від 15.08.2025, земельна ділянка, а саме полезахисна лісова смуга за географічними координатами 48°41'43.4''N 32°10'22.4''E не внесена до Державного земельного кадастру та відповідно до п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України відноситься до земель комунальної форми власності (а.с. 41).

Згідно з інформацією Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Кіровоградській області, викладеної у листі №673/01-16 від 20.08.2025, земельна ділянка за наданими геопросторовими координатами не відносяться до земель, які знаходяться на балансі служби (а.с. 43).

За твердженням прокурора, на даний час, збитки у розмірі 298 761,78 грн, завдані інтересам держави, внаслідок порушення природоохоронного законодавства, не відшкодовані.

Вказані обставини стали підставою для звернення прокурора до суду з позовом.

Стаття 131-1 Конституції України передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", частиною першої якої визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абзацами 1,2 ч. 3 ст. 23 вказаного Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

За правилами ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У відповідності до п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №3-рп/99 у справі №1-1/99 від 08.04.1999 прокурор або його заступник самостійно визначає з посиланням на чинне законодавство в чому полягає порушення інтересів держави, обґрунтовуючи в позовній заяві необхідність їх захисту, та визначає орган, який уповноважений державою виконувати відповідні функції в спірних правовідносинах.

У зазначеному рішенні вказано, що оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносин. Під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Статтею 16 Конституції України обов`язком держави визначено забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України.

Ліси України, за змістом ч. 2 ст. 1 Лісового кодексу України (далі - ЛК України), є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташування виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства у лісових ресурсах.

Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №275 від 19.04.2017 (зі змінами), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7 вказаного Положення).

Згідно з Положенням про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України №230 від 07.04.2020, територіальний (міжрегіональний територіальний) орган Держекоінспекції здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог закону про охорону, захист, використання та відтворення лісів, зокрема щодо: пошкодження дерев і чагарників, знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розплідниках і на плантаціях, природного підросту та самосіву на землях, призначених під відновлення лісу, законності вирубування; раціонального та невиснажливого використання лісових ресурсів; здійснення комплексу необхідних заходів захисту для забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу, застосування пестицидів і агрохімікатів у лісовому господарстві та лісах; заготівлі деревини в порядку рубок головного користування та здійснення лісогосподарських заходів (п. п. 5 п. 2 Розділу II); проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням (п. 3 Розділу II Положення); вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах (п. 11. Розділу II Положення).

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 23.02.2023 №40 (нова редакція, ідентифікаційний номер 43877118), Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі, про охорону, захист, використання та відтворення лісів.

Повноваження Державної екологічної інспекції Придніпровського округу поширюються на територію Дніпропетровської та Кіровоградської областей.

Таким чином, саме Державна екологічна інспекція Придніпровського округу є органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Кропивницькою окружною прокуратурою направлено на адресу Інспекції лист №51-78-9382вих-25 від 18.08.2025 щодо наявних порушень інтересів держави та вжиття заходів реагування шляхом звернення до суду з позовною заявою (а.с. 22, 23).

У листі №3-5832-11 від 21.08.2025 Інспекція не зазначила інформацію щодо звернення до суду з позовом до Великоандрусівської сільської ради про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, внаслідок незаконної порубки дерев у полезахисній лісосмузі за межами населених пунктів у розмірі 298 761,78 грн (а.с. 24-26).

Враховуючи, що посадові особи Інспекції не вжили належних (достатніх) заходів щодо стягнення спричинених збитків інтересам держави, а також той факт, що незаконна порубка дерев завдає шкоди довкіллю, порушує встановлений законодавством порядок охорони навколишнього природного середовища, порушує інтереси держави, є обґрунтовані та достатні підстави для здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави з метою стягнення з відповідача шкоди, завданої навколишньому природному середовищу незаконною порубкою лісів не переданих у користування.

Невідшкодування відповідачем завданої шкоди безпосередньо зачіпає інтереси держави, оскільки кошти на відшкодування такої шкоди мають надійти пропорційно до відповідних місцевого, обласного та державного бюджетів.

Про намір звернутися до суду з позовною заявою Кропивницькою окружною прокуратурою на виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомлено Інспекцію листом №51-78-11203ВИХ-25 від 06.10.2025 (а.с. 63).

Отже, прокурор дотримався вимог законодавства щодо порядку представництва в суді та обґрунтовано визначив орган, який уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.

Згідно з ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

За ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначені у ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), з аналізу якої вбачається, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Отже, суди, розглядаючи спори про стягнення шкоди, мають встановлювати обставини щодо наявності всіх елементів складу правопорушення у їх сукупності.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Відносини, які стосуються володіння, користування та розпоряджання лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства, (лісові відносини) регулюються, зокрема, ЛК України.

Відповідно до ст. 63 ЛК України ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 64 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб (ч. 1 ст. 86 ЛК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЛК України ліс - тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Згідно з ст. 4 ЛК України до лісового фонду України належать усі ліси на території України незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, у тому числі лісові ділянки, захисні насадження лінійного типу площею не менше 0,1 гектара, інші лісовкриті землі.

До лісового фонду України не належать:

- зелені насадження в межах населених пунктів (парки, сади, сквери, бульвари тощо), які не віднесені в установленому порядку до лісів;

- окремі дерева і групи дерев, чагарники на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках;

- самозалісені ділянки у межах населених пунктів з деревами, середній вік яких менше 30 років, та самозалісені ділянки в межах охоронних зон об`єктів енергетики, магістральних теплових мереж, магістральних трубопроводів та інших лінійних об`єктів інфраструктури;

- лісові насадження у межах земельних ділянок шириною 30-50 метрів уздовж лінії державного кордону України на суші, по берегу української частини прикордонної річки, озера або іншої водойми, переданих у постійне користування військовим частинам Державної прикордонної служби України для будівництва, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій.

Отже, згідно з положеннями ЛК України віднесення лісів до лісового фонду України не залежить від категорії (основного цільового призначення) земельної ділянки, на якій вони зростають.

За даними Google maps та сервісу Google Планета Земля встановлено, що географічними координатами місця вирубки, яке розташовано між земельними ділянками :02:000:9117, :02:000:9120 та насипною дорогою сполученням с. Оситняжка - с. Родниківка на території Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району, є 48.695389, 32.172900 (а.с. 40).

Згідно з інформацією Головного управління Державного земельного кадастру у Кіровоградській області №10-11-0.1-3241/2-25 від 15.08.2025, земельна ділянка, а саме полезахисна лісова смуга за географічними координатами 48°41'43.4''N 32°10'22.4''E не внесена до Державного земельного кадастру та відповідно до п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України відноситься до земель комунальної форми власності (а.с. 41).

За змістом п. "ї" ч. 1 ст. 15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. 107 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України (ч. 1).

Шкода, заподіяна лісу, не наданому в користування, у разі невстановлення осіб, винних у заподіянні шкоди, відшкодовується органом місцевого самоврядування, у межах території якого знаходиться ліс, якому була заподіяна шкода (ч. 2).

Отже, ЛК України, зокрема ч. 2 ст. 107 ЛК України в редакції, чинній з 10.07.2022, передбачає обов`язок органу місцевого самоврядування відшкодувати заподіяну лісу шкоду. Аналіз ч. 2 ст. 107 ЛК України свідчить про те, що такий обов`язок виникає в органу місцевого самоврядування за наявності таких умов у їх сукупності: якщо особи, винні у заподіянні шкоди, не встановлені та якщо ліс, якому була заподіяна шкода, знаходиться у межах території органу місцевого самоврядування.

Досліджуючи наявність зазначених умов та підстав для застосування положень ч. 2 ст. 107 ЛК України до спірних правовідносин, суд встановив, що після встановлення факту незаконної вирубки дерев, Інспекція повідомила правоохоронні органи про вчинення кримінального правопорушення, відомості про що внесено до ЄРДР за №0000475 та розпочате досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України (а.с. 27, 33).

Разом з тим, за результатами досудового розслідування указаного кримінального провадження, осіб, які вчинили указане кримінальне правопорушення не встановлено, що підтверджено у листі старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області № від 06.10.2025 та рапорті старшого оперуповноваженого в ОВС 4-го відділу УСР в Кіровоградській області ДСР НП України від 06.10.2025 (а.с. 35, 36).

Тому, у даному випадку неправомірність дій особи не встановлюється, позаяк така особа відсутня. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.09.2024 у справі №918/1356/23.

З огляду на такі обставини, враховуючи, що у спірних правовідносинах конкретні особи, винні у заподіянні шкоди, не встановлені, вказане є умовою для покладення відповідальності за заподіяну лісу шкоду на орган місцевого самоврядування, у межах території якого знаходиться ліс, якому була заподіяна шкода.

Таким чином, за відсутності встановлених винних осіб у незаконній вирубці дерев та за обставини виявлення незаконної вирубки дерев на земельній ділянці, вкритій лісовою рослинністю, яка знаходиться у межах території відповідача, у спірних правовідносинах наявні усі умови, передбачені ч. 2 ст. 107 ЛК України, для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди на підставі цієї норми закону за завдання шкоди лісу внаслідок незаконної вирубки дерев і саме відповідач, як орган місцевого самоврядування, у межах території якого знаходиться ліс, якому була заподіяна шкода, є особою, відповідальною за виявлене правопорушення у вигляді незаконної вирубки дерев.

Отже, протиправна поведінка відповідача полягає в тому, що він не виконав свого обов`язку щодо здійснення охорони лісу від незаконних рубок, не здійснив контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідач, допустивши протиправну бездіяльність у вигляді нездійснення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних рубок на належній йому території земель лісового фонду, діяв неправомірно, що призвело (причинно-наслідковий зв`язок) до незаконного вирубування невстановленими особами дерев та спричинення шкоди лісу.

Вина відповідача презюмується та ним не спростована.

Як вже зазначено, наслідками незаконної порубки дерев виявлено спиляне гілля, що складене в купи та 157 пнів дерев у полезахисній лісовій смузі між земельними ділянками з кадастровим номером :02:000:9117, :02:000:9120 та насипною дорогою сполученням с. Оситняжка - с. Родниківка на території Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району за географічними координатами 48°41'43.4''N 32°10'22.4''E та відноситься до земель комунальної власності Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, що зафіксовано в акті обстеження від 29.06.2023, польових перелікових відомостях (а.с. 28, 29).

Відповідно до такс, вказаних у додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008, Інспекцією визначено розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вирубування дерев на вказаній земельній ділянці, що становить 298 761,78 грн.

Розмір шкоди у додатку 1 визначений, відповідно до діаметру дерев у корі біля шийки кореня за кожне дерево, вирубане або пошкоджене до ступеня припинення росту.

В акті обстеження зазначено, що дерева є спиляними, що фактично означає повне припинення їх існування, а не просто пошкоджено до ступеня припинення росту.

Акт обстеження та польові перелікові відомості містять детальну інформацію щодо кількості пнів, інформація щодо діаметру пнів, їх опис та характеристика.

Отже, матеріалами справи підтверджено незаконну вирубку дерев у лісовому насадженні лінійного типу вздовж автомобільного шляху с. Оситняжка - с. Родниківка на території Великосеверинівської сільської ради, внаслідок чого, завдано шкоду інтересам держави в розмірі 298 761,78 грн, а саме: акт обстеження місця незаконної вирубки дерев від 29.06.2023, у якому зазначена кількість вирубаної деревини - 157 пнів, польові перелікові відомості №№1-1, 1-2 від 29.06.2023, у яких зафіксовано кількість та діаметр усіх незаконно вирубаних дерев у кількості 157 шт.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до платіжної інструкції №2163 від 08.09.2025 за подання позову сплачено 4 481,43 грн судового збору.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч. 2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, за подання вказаного позову в електронній формі підлягав сплаті судовий збір в розмірі 3 585,14 грн ((298 761,78 грн*1,5%)*0,8).

За положеннями п. 1, 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Тому, надлишково сплачений судовий збір у розмірі 896,29 грн підлягає поверненню з бюджету, для чого прокурору необхідно подати до суду відповідне клопотання.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 585,14 грн.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (вул. Миру, 1, с. Велика Северинка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27613, ідентифікаційний код 04365164) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (вул. Героїв АТО, 92, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50103, ідентифікаційний код 43877118) матеріальну шкоду, завдану навколишньому природному середовищу, внаслідок незаконної порубки дерев у полезахисній лісовій смузі за межами населеного пункту на території Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області в розмірі 298 761,78 грн.

Стягнути з Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (вул. Миру, 1, с. Велика Северинка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27613, ідентифікаційний код 04365164) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (пр. Європейський, 4, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 02910025) 3 585,14 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити учасникам справи до електронних кабінетів.

Повний текст рішення складено 29.12.2025.

Суддя М.С. Глушков