ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/350/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Соловей Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Yuka Wood ApS (Королівство Данія)

до Товариства з обмеженою відповідальністю" Техно Буд" (м.Житомир)

про стягнення 10 857,00 євро.

Процесуальні дії по справі. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач - Yuka Wood ApS звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Буд" 10 857,00 євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.03.2025 складає 490 302,12грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує на те, що на виконання умов контракту №06/11/2023 від 06.11.2023 Yuka Wood ApS здійснив попередню оплату за товар, який відповідач не поставив, внаслідок чого позивач просить повернути суму попередньої оплати.

Ухвалою суду від 21.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 21.04.2025.

В судовому засіданні 21.04.2025 суд оголосив перерву до 12.05.2025.

Представник відповідача направив на адресу суду через систему "Електронний суд" 09.05.2025 направив клопотання про витребування з позивача оригіналів документів.

Ухвалою суду від 12.05.2025 клопотання представника відповідача від 09.05.2025 про витребування з позивача оригіналів доказів задоволено; продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, по 19.06.2025 (включно); відкладено підготовче засідання на 09.06.2025.

Ухвалою суду від 09.06.2025 продовжено строк підготовчого провадження на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; відкладено підготовче засідання на 29.07.2025.

На адресу суду через систему "Електронний суд" 23.06.2025 від представника позивача надійшла заява від 21.06.2025 про витребування доказів (а.с.53-54).

Ухвалою суду від 29.07.2025 витребувано з АТ "КРЕДОБАНК" відомості щодо надходження коштів на банківський рахунок ТОВ "Техно Буд", відкритий в АТ "КРЕДОБАНК", а саме НОМЕР_1 від Yuka Wood ApS в сумі 10857,00 євро, дата транзакції 29.01.2025, та відкладено підготовче засідання на 16.09.2025.

Ухвалою суду від 16.09.2025 відкладено підготовче засідання на 13.10.2025.

На адресу суду 23.09.2025 та 13.10.2025 від АТ "КРЕДОБАНК" на виконання вимог ухвал надійшли листи з відомостями щодо надходження коштів на банківський рахунок ТОВ "Техно Буд", відкритий в АТ "КРЕДОБАНК" (а.с.72).

13.10.2025 представник відповідача надав суду клопотання про передачу справи до Міжнародного комерційного арбітражного суду (а.с.79).

14.10.2025 через систему ЄСІТС від представника позивача надійшли додаткові пояснення (заперечення на клопотання представника відповідача про передачу справи до Міжнародного комерційного арбітражного) (а.с.83-85).

У судовому засіданні 13.10.2025 суд оголосив перерву до 20.10.2025, згідно з ч.5 ст. 183 ГПК України.

Ухвалою суду від 20.10.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача від 13.10.2025 про передачу справи до Міжнародного комерційного арбітражного суду; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.11.2025.

Ухвалою суду від 25.11.2025 відкладено розгляд справи по суті на 22.12.2025.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву від 22.12.2025, у якій просить розгляд справи проводити без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю. Також повідомляє, що позивачем буде подано заяву про стягнення судових витрат, понесених для забезпечення професійної правничої допомоги.

Відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні; повноважного представника в судове засідання не направив, про причину неявки суд не повідомляв, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать довідка про доставку ухвали суду від 25.11.2025 в електронний кабінет ТОВ "Техно Буд".

Судом в межах наданих йому повноважень були створені всі належні умови в реалізації учасниками судового процесу прав, передбачених ГПК України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.13 ГПК України). Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (ч.4 ст.161 ГПК України).

Відповідач не скористався процесуальним правом подати письмовий відзив на позовну заяву.

Приймаючи до уваги те, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд даної справи, явка представника відповідача в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а його неявка та неподання ним відзиву на позовну заяву не перешкоджають розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності останнього за наявними матеріалами, згідно з ч.9 ст.165, ст.202 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

06.11.2023 року між Yuka Wood ApS юридичною особою, яка зареєстрована та діє на підставі національного законодавства Королівство Данія (покупець/позивач) та ТОВ "Техно Буд" (продавець/відповідач) укладений контракт № 06/11/2023 (а.с.8-9), за умовами якого продавець зобов`язався передати, а покупець зобов`язався прийняти та сплатити за продукцію, що називається надалі "Товар" (п.1.1. контракту).

Пунктом 3.2. контракту продавець передає покупцеві товар на підставі замовлення, в якому зазначаються асортимент, кількість та строк постачання товару.

Відповідно до 4.2 контракту, оплата здійснюється на умовах 100% передоплати, що оплачується протягом 3-х календарних днів після повідомлення покупця по готовність партії товару до митного оформлення та відвантаження відповідно до інвойсу.

Термін дії даного контракту до 31.12.2024. Якщо сторони за 10 днів до дня закінчення терміну дії контракту не надішлють повідомлення про його розірвання, цей контракт автоматично продовжується на один календарний рік (п.11.2., п.11.4. контракту).

16.01.2025 між позивачем та відповідачем укладено замовлення № 27, яким сторони погодили, що продавець зобов`язується відвантажити замовника (покупця) на протязі 10 днів з моменту отримання коштів на безготівковий рахунок, за товар в кількості 44 піддонів, 3080 поліетиленових мішків по 15 кг, загальною вагою 46 200т, вартістю товару 10 857,00 євро DAP Videbaek, Данія (а.с.10).

Відповідач надіслав позивачу 16.01.2025 рахунок-фактуру №27 на оплату замовленого товару (а.с.11).

Позивач виконав зобов`язання за договором та здійснив попередню оплату на загальну суму 10 857 євро (а.с.12, 72-73).)

Проте, не зважаючи на прийняті на себе зобов`язання за контрактом №06/11/2023 від 06.11.2023, відповідач не виконав обов`язок з поставки товару.

З метою досудового врегулювання спору, 27.02.2025 позивач на електронну адресу відповідача направляв вимогу про повернення коштів від 25.02.2025, в якій вимагав від відповідача повернути сплачені йому кошти у розмірі 10 857,00 євро протягом 7 днів з моменту отримання даної вимоги (а.с.13-14).

Станом на дату подання позовної заяви відповідач не поставив товар відповідно до умов контракту, здійсненої позивачем передплати у сумі 10 857,00 євро не повернув, що стало підставою для звернення за захистом порушеного права до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, положення якого врегульовано главою 54 ЦК України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

Частиною 1 статті 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст.693 ЦК України у випадку, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У свою чергу, частиною 1 статті 662 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 663 ЦК України передбачає, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як зазначено вище, відповідно до умов контракту №06/11/2023 від 06.11.2023 та замовлення №27 від 16.01.2025 позивачем було здійснено передплату на загальну суму 10 857,00 євро.

У замовленні визначено строк поставки постачальником товару - 10 днів з моменту отримання коштів на безготівковий рахунок .

Однак відповідач у встановлений договором строк взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару не виконав.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по поставці товару, позивач направив відповідачу вимогу про повернення коштів у розмірі 10 857,00 євро.

Відповідно до частини 2 статті 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю, а у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.02.2019 у справі №912/2275/17).

Тобто, у даному випадку, позивачем було обрано такий варіант правової поведінки боржника, як повернення суми попередньої оплати, що узгоджується з положеннями ч.2 ст.693 ЦК України.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ТОВ "Техно Буд" здійснило поставку продукції, обумовленої контрактом №06/11/2023 від 06.11.2023 у повному обсязі, або докази повернення попередньої оплати у сумі 10 857,00 євро.

Суд зауважує, що фінансові зобов`язання сторін за контрактом визначено в іноземній валюті (євро).

Відповідно до ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Згідно зі ст.524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Ухвалюючи дане рішення суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.03.2021 у справі №909/1347/19, відповідно до яких: "... гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України.

Заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Тому як укладення правочинів, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті."

За наведених обставин суд доходить висновку, що правомірними є вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за контрактом в межах визначених вимог в сумі 10 857,00 євро без визначення еквіваленту в гривні.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положеннями ст.76, 77, 78, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не представив суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, заявлених до нього вимог належним чином і в установленому законом порядку не спростував, доказів повернення позивачу перерахованих ним коштів не надав.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо судових витрат.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір у розмірі 7 354,53грн покладається на ТОВ "Техно Буд".

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Буд" (вул.Корольова, будинок 132, м.Житомир, 10025, )

на користь Yuka Wood ApS (6920, Королівство Данія, місто Відебек, вулиця Брогардсвей, будинок 16 )

- 10 857,00 євро основного боргу;

- 7 354,53грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2- представнику позивача через "Електронний суд";

3- відповідачу через "Електронний суд.