РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.12.2025Справа № 910/11485/25
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Даяна-С»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮТЕНД»

про стягнення коштів за договором оферти у розмірі 160 163, 43 грн

Суддя Я.А.Карабань

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Даяна-С» (надалі позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮТЕНД» (надалі відповідач) про стягнення грошових коштів за договором оферти (в редакції від 04.02.2021) у розмірі 160 163, 43 грн, з яких: 113 243, 00 грн основний борг, 10 201, 00 грн 3% річних та 36 719, 43 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги, з посиланням на ст. 11, 202, 509, 526, 598, 599, 611, 625, 626, 629, 643 Цивільного кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання за договором оферти (в редакції від 04.02.2021), в частині повернення грошових коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2025 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

22.09.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі №910/11485/25. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

13.10.2025 від представника відповідача надійшов відзив, у якому останній частково заперечує проти задоволення позовних вимог та, зокрема, зазначає, що визнає своє зобов`язання щодо повернення позивачу плати за участь у торгах які не відбулися і станом на день подання відзиву грошові кошти в розмірі 113 243, 00 грн були повернуті на особистий рахунок позивача. Крім того, вказує, що нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат з 11.09.2022 є необґрунтованим, оскільки в листуванні сторонами погоджено графік повернення коштів позивачу починаючи з 30.11.2023. Також відповідач визнає позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 10 848, 34 грн та інфляційних втрат у розмірі 8 554, 87 грн за загальний період з 01.01.2024 по 07.10.2025. Крім цього, вважає суму правової допомоги в розмірі 15 000, 00 грн необґрунтованою і неспівмірною, а тому просить зменшити розмір правової допомоги до 3 000, 00 грн.

24.10.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач частково не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві та, зокрема, зазначає, що підтверджує оплату відповідачем суми основного боргу в розмірі 113 243, 00 грн після звернення позивача до суду. Також позивач заперечує щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат з 01.01.2024, оскільки лист з вимогою про повернення грошових коштів на рахунок позивача був направлений 01.06.2023, а тому, на думку позивача, якщо здійснювати розрахунок з 02.06.2023, то розмір 3% річних складатиме 7 800, 00 грн, а інфляційних втрат 23 226, 51 грн. Крім цього, позивач вказує що сума 15 000, 00 грн правової допомоги є обґрунтованою, реальною та співмірною з витратами часу й обсягу роботи адвоката, а тому, на думку позивача, підлягає стягненню повністю.

27.10.2025 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній зазначає, що Регламентом та договором оферти не визначено строку повернення плати учаснику за участь у торгах, які не відбулись, так само як і Постанова №166 не визначає строку протягом якого оператор має повернути такі кошти учаснику. Також вказує, що погодження строку повернення грошових коштів та їх повернення на розрахунковий рахунок сторонами було визначено листом № 18/10 від 18.10.2023, який став основою контррозрахунку нарахування 3% річних та індексу інфляції, наданого відповідачем, оскільки відповідач не зміг вчасно виконати взяті на себе зобов`язання щодо сплати грошових коштів згідно з графіком на розрахунковий рахунок, та такий розрахунок враховує всі строки початку прострочення заборгованості та часткове повернення грошових коштів позивачу.

29.10.2025 від представника позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи акту приймання-передачі наданих послуг на правову допомогу.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги відсутність будь-яких клопотань сторін, у яких останні заперечували проти розгляду даної справи по суті, а також зважаючи на наявність в матеріалах справи всіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду і вирішення цього спору, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи, призначеної до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання), за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮТЕНД» (відповідач) є оператором авторизованого електронного майданчика NEWTEND, що підтверджується наказом Міністерства економіки України №15523 від 18.10.2023.

Відповідачу належить комплексна інформаційно-телекомунікаційна система NEWTEND (онлайн-сервіс), доступ до якої здійснюється через мережу Інтернет на веб-сайті http://www.newtend.com та щодо електронного каталогу на веб-сайті - https://market.newtend.com/register.

На зазначеному веб-сайті позивача (за посиланням https://newtend.com/dokumenti/dogovir-oferti/) розміщена публічна оферта, відповідно до якої відповідач (надалі оператор) пропонує будь-якій фізичній або юридичній особі (надалі учасник) укласти договір-оферту про надання доступу до онлайн-сервісу на електронному майданчику NEWTEND (в редакції від 04.02.2021) (надалі договір), відповідно до п.1.1. якого, його предметом є надання оператором учаснику доступу до онлайн-сервісу з правом використання програмної продукції з метою подання тендерної пропозиції та користування електронними сервісами під час проведення процедур електронних закупівель (допорогових закупівель та публічних закупівель відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі») за допомогою електронного майданчика NEWTEND, розміщеного на веб-сайті http://www.newtend.com (надалі «доступ до онлайн-сервісу»).

Згідно з п. 1.2. договору, учасник ознайомлений та приймає положення Регламенту роботи електронного майданчика NEWTEND, розміщеного за посиланням https://newtend.com/ua/reglament-raboty-ep-ua/, включно з усіма додатками до нього.

Відповідно до пункту 1.3. договору, він є укладеним без його подальшого підписання єдиним документом в паперовому вигляді з моменту одержання оператором відповіді про прийняття цієї пропозиції, наданій фізичною або юридичною особою одним з наступних засобів:

- реєстрація на електронному майданчику NEWTEND, що здійснюється учасником шляхом заповнення з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором реєстраційної форми на веб-сайті http://www.newtend.com;

- здійснення оплати відповідно до умов цього договору.

Як зазначає позивач, він прийняв пропозицію укласти договір шляхом реєстрації на електронному майданчику NEWTEND, на веб-сайті https://market.newtend.com/register.

Згідно з п. 1.4. та п. 1.5. договору, укладаючи договір, учасник автоматично погоджується з повним та безумовним прийняттям положень договору. Укладений договір має юридичну силу і є рівносильним договору, підписаному сторонами єдиним документом в паперовому вигляді.

Відповідно до п. 1.6. та п. 1.7. договору, всі умови договору, викладені в цій публічній оферті, є обов`язковими для сторін. Перед акцептуванням учасник зобов`язаний ознайомитися з умовами цього договору. Якщо учасник не згодний з умовами договору, він не має права укладати цей договір. Відповідно, учасник, який здійснив акцепт, підтверджує своє ознайомлення та згоду з усіма умовами даного договору.

Згідно з п. 2.1. та п.2.2. договору, доступ до онлайн-сервісу за цим договором, є платним. Розмір плати за доступ до онлайн-сервісу залежить від планової суми закупівлі, в якій учасник подає тендерну пропозицію та встановлена в тарифах, що є додатком до Регламенту роботи електронного майданчика NEWTEND та розмішені за посиланням https://newtend.com/ua/tarrif-pol-ua/.

Так, відповідно до додатку №1 до регламенту роботи електронного майданчика NEWTEND від 27.02.2017 (в редакції від 17.10.2019) «ТАРИФНА ПОЛІТИКА. ТАРИФИ» за доступ до онлайн-сервісу з правом використання програмної продукції з метою подання тендерної пропозиції (та/або пропозиції учасника закупівлі, що була розкрита електронною системою закупівель через електронні сервіси з автоматичним обміном інформації) та користування електронними сервісами, оператором з учасника справляється плата у розмірі:

- у разі, коли вартість закупівлі становить не більш як 20 000,00 грн 17 грн без ПДВ;

- у разі, коли вартість закупівлі становить не більш як 50 000, 00 грн 119,00 грн без ПДВ;

- у разі, коли вартість закупівлі становить не більш як 200 000, 00 грн 340,00 грн без ПДВ;

- у разі, коли вартість закупівлі становить не більш як 1 000 000, 00 грн 510,00 грн без ПДВ;

- у разі, коли вартість закупівлі становить більш як 1 000 000, 00 грн 1700, 00 грн без ПДВ;

- у разі, коли вартість закупівлі становить більш як 4 000 000, 00 грн 3400, 00 грн без ПДВ.

У разі відміни торгів або визнання їх такими, що не відбулися, оператором повертається плата на баланс учаснику/переможцю в особистому кабінеті, крім випадків, коли пропозиція учасника/переможця була відхилена.

Згідно з п. 2.3. договору, надання доступу до онлайн-сервісу учаснику відповідно до дійсного договору здійснюється на умовах 100% передплати, якщо інше не передбачено умовами окремо укладеної угоди між оператором та учасником. Учасник має право здійснити авансовий платіж у будь-якому розмірі, на підставі замовленого та отриманого через електронний майданчик від оператора рахунку на оплату (надалі рахунок).

Пунктом 2.7. договору визначено, що протягом 1 (одного) року з дати останньої транзакції (поповнення та/або списання) по балансу учасник має право на повернення грошових коштів, сплачених авансом на баланс в особистому кабінеті, які не були використані для доступу до онлайн-сервісу на дату такого повернення. Такі кошти повертаються оператором у безготівковому порядку за письмовою заявою учасника з обов`язковим зазначенням банківських реквізитів. Повернення грошових коштів здійснюється оператором в строк до 15 банківських днів з дня отримання вищезазначеної заяви учасника.

Відповідно до п.6.1. договору оферта діє до моменту відкликання її оператором.

Так на виконання умов договору за надання доступу позивачем відповідачу до закупівель за ідентифікаторами: UA-2022-01-04-004888-c (опублікована на веб-порталі Prozorro за посиланням: https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2022-01-04-004888-c), UA-2021-12-22-013695-c (опублікована на веб-порталі Prozorro за посиланням: https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2021-12-22-013695-c), UA-2021-12-29-007668-c (опублікована на веб-порталі Prozorro за посиланням: https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2021-12-29-007668-c), UA-2022-01-14-005516-a (опублікована на веб-порталі Prozorro за посиланням: https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2022-01-14-005516-a), UA-2022-01-28-007625-b (опублікована на веб-порталі Prozorro за посиланням: https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2022-01-28-007625-b), UA-2022-01-25-012024-b (опублікована на веб-порталі Prozorro за посиланням: https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2022-01-25-012024-b), UA-2022-01-12-000523-a (опублікована на веб-порталі Prozorro за посиланням: https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2022-01-12-000523-a), UA-2022-01-27-013639-b (опублікована на веб-порталі Prozorro за посиланням: https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2022-01-27-013639-b), UA-2022-01-27-010773-b (опублікована на веб-порталі Prozorro за посиланням: https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2022-01-27-010773-b), UA-2022-02-09-006975-b (опублікована на веб-порталі Prozorro за посиланням: https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2022-02-09-006975-b), UA-2022-02-03-014889-b (опублікована на веб-порталі Prozorro за посиланням: https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2022-02-03-014889-b), UA-2022-01-18-002498-a (опублікована на веб-порталі Prozorro за посиланням: https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2022-01-18-002498-a), UA-2022-01-18-005055-a (опублікована на веб-порталі Prozorro за посиланням: https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2022-01-18-005055-a), UA-2022-02-14-005503-b (опублікована на веб-порталі Prozorro за посиланням: https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2022-02-14-005503-b), позивачем було сплачено відповідачу суму грошових коштів у розмірі 164 254, 00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи (а.с. 64-66).

Зазначені вище закупівлі були відмінені організатором (замовником), що підтверджується інформацією на веб-порталі Prozorro.

Як зазначає позивач, у порушення додатку №1 до регламенту роботи електронного майданчика NEWTEND, а також п.5 Порядку функціонування електронної системи закупівель та проведення авторизації електронних майданчиків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 №166, після відміни торгів відповідач не повернув позивачу 164 254,00 грн, сплачених останнім за надання доступу до онлайн-сервісу з метою подання тендерної пропозиції та користування електронними сервісами.

Крім того, як зазначає позивач, на особистому рахунку в кабінеті позивача на веб-сайті http://www.newtend.com перебувала невикористана сума грошових коштів у розмірі 7 989, 00 грн.

01.06.2023 позивач направив на електронну адресу відповідача () лист за вих. №1/05 від 24.05.2023 (а.с. 140), в якому просив повернути кошти на особовий рахунок позивача, списаних за участь останнього у тендерних закупівлях, які були скасовані, що підтверджується скріншотом з електронної пошти позивача (а.с. 142).

19.06.2023 позивач направив на електронну адресу відповідача () лист за вих. 01/06 від 15.06.2023 (а.с. 125), в якому просив повернути позивачу суму грошових коштів, списаних за участь останнього у тендерних закупівлях, які були скасовані в розмірі 164 254, 00 грн та невикористану суму грошових коштів, яка перебуває на особистому рахунку позивача в кабінеті учасника в розмірі 7 989, 00 грн, що підтверджується скріншотом з електронної пошти позивача (а.с. 141).

16.10.2023 представник позивача звернувся до відповідача з претензією №б/н від 13.10.2023 (а.с. 28), в якій просив відповідача повернути позивачу суму грошових коштів у загальному розмірі 172 243, 00 грн (164 254, 00 грн + 7 989, 00 грн), що підтверджується описом вкладення в цінний лист №720 від 16.10.2023, накладною АТ «Укрпошта» №720 від 16.10.2023 та фіскальним чеком від 16.10.2023 (а.с. 27).

У відповідь на вказану претензію, відповідач листом за вих.№ 18/10 від 18.10.2025 просив погодити порядок повернення суми грошових коштів у загальному розмірі 172 243, 00 грн (164 254, 00 грн (сплачені позивачем за надання доступу до онлайн-сервісу) + 7 989, 00 грн (невикористані кошти, які знаходяться на рахунку позивача), а саме, запропонував два варіанти повернення вказаних коштів позивачу: 1 варіант переведення грошових коштів у загальному розмірі 172 243, 00 грн з особистого рахунку позивача на електронному майданчику NEWTEND на особистий рахунок інших користувачів (третіх осіб), шляхом укладання договору переуступку; 2 варіант суму грошових коштів у розмірі 52 243, 00 грн залишити на особистому рахунку позивача, з метою доступу до онлайн-сервісів на електронному майданчику NEWTEND, а виплату суми грошових коштів у розмірі 120 000, 00 грн на розрахунковий рахунок позивача погодити згідно з наступним графіком:

1) 10 000, 00 грн 30.11.2023;

2) 10 000, 00 грн 31.12.2023;

3) 10 000, 00 грн 31.01.2024;

4) 10 000, 00 грн 29.02.2024;

5) 10 000, 00 грн 31.03.2024;

6) 10 000, 00 грн 30.04.2024;

7) 10 000, 00 грн 31.05.2024;

8) 10 000, 00 грн 30.06.2024;

9) 10 000, 00 грн 31.07.2024;

10) 10 000, 00 грн 31.08.2024;

11) 10 000, 00 грн 30.09.2024;

12) 10 000, 00 грн 31.10.2024.

У свою чергу, позивач листом за вих.№01/11 від 27.11.2023 повідомив відповідача про погодження 2 варіанту запропонованого відповідачем порядку повернення грошових коштів з доповненнями та уточненнями, зокрема, просив: грошові кошти у розмірі 52 243, 00 грн залишити на особистому рахунку позивача, з метою доступу до онлайн-сервісів на електронному майданчику NEWTEND, з можливістю укладання договору переуступки та переведення вказаної суми грошових коштів на особистий рахунок інших користувачів (третіх осіб) та виплату суми грошових коштів у розмірі 120 000, 00 грн на розрахунковий рахунок позивача проводити згідно з запропонованим відповідачем графіком.

У подальшому, за загальний період з 30.11.2023 по 31.10.2024 відповідач перерахував на рахунок позивача суму грошових коштів у розмірі 59 000, 00 грн, з призначенням платежу: «Повернення коштів, сплачених відп. дог-офер. про надання доступу до онлайн-сервісу на електронному майданчику NEWTEND», що підтверджується випискою банку АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 9).

Отже, як зазначає позивач, неповернутими залишились грошові кошти у загальному розмірі 113 243, 00 грн, які складаються з: 61 000, 00 грн (120 000, 00 грн - 59 000, 00 грн), які мали бути сплачені до 31.10.2024, згідно з погодженого сторонами графіку та 52 243, 00 грн, які мали бути перераховані на особистий рахунок позивача на електронному майданчику NEWTEND.

19.05.2025 позивач направив на адресу відповідача вимогу (а.с. 18-19), в якій просив повернути позивачу суму грошових коштів у розмірі 113 243, 00 грн (61 000, 00 грн + 52 243, 00 грн), що підтверджується описом вкладення в цінний лист № 165 від 19.05.2025 та накладною АТ «Укрпошта» № 165 від 19.05.2025 (а.с. 20-21).

Відповіді на вказану вимогу матеріали справи не містять.

Предметом спору є вимоги позивача про стягнення з відповідача 113 243, 00 грн основного боргу, 10 201, 00 грн 3% річних та 36 719, 43 грн інфляційних втрат.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (частина 1, пункт 2 частини 2 стаття 11 Цивільного кодексу України).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (частина 1, 2 стаття 202 Цивільного кодексу України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 стаття 509 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 стаття 626 Цивільного кодексу України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 стаття 643 Цивільного кодексу України).

Як підтверджено матеріалами справи, відповідач у порядку статті 634 Цивільного кодексу України шляхом реєстрації на електронному майданчику NEWTEND приєднався до договору позивача про надання доступу до онлайн-сервісу на електронному майданчику NEWTEND, що в свою чергу узгоджується з вимогами пункту 1.3. договору.

Правочин укладений між позивачем та відповідачем за своєю правовою природою є договором надання послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Згідно з ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п. 2.1. та п.2.2. договору, доступ до онлайн-сервісу за цим договором, є платним. Розмір плати за доступ до онлайн-сервісу залежить від планової суми закупівлі, в якій учасник подає тендерну пропозицію та встановлена в тарифах, що є додатком до Регламенту роботи електронного майданчика NEWTEND та розмішені за посиланням https://newtend.com/ua/tarrif-pol-ua/.

Як убачається з матеріалів справи, за надання доступу позивачем відповідачу до закупівель за ідентифікаторами: UA-2022-01-04-004888-c, UA-2021-12-22-013695-c, UA-2021-12-29-007668-c, UA-2022-01-14-005516-a, UA-2022-01-28-007625-b, UA-2022-01-25-012024-b, UA-2022-01-12-000523-a, UA-2022-01-27-013639-b, UA-2022-01-27-010773-b, UA-2022-02-09-006975-b, UA-2022-02-03-014889-b, UA-2022-01-18-002498-a, UA-2022-01-18-005055-a, UA-2022-02-14-005503-b, позивачем було сплачено відповідачу суму грошових коштів у розмірі 164 254, 00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи (а.с. 64-66).

Зазначені вище закупівлі були відмінені організатором (замовником), що підтверджується інформацією на веб-порталі Prozorro.

Відповідно до додатку №1 до регламенту роботи електронного майданчика NEWTEND від 27.02.2017 (в редакції від 17.10.2019) «ТАРИФНА ПОЛІТИКА. ТАРИФИ», у разі відміни торгів або визнання їх такими, що не відбулися, оператором повертається плата на баланс учаснику/переможцю в особистому кабінеті, крім випадків, коли пропозиція учасника/переможця була відхилена.

Крім того, як зазначає позивач, та не заперечується відповідачем, на особистому рахунку в кабінеті позивача на веб-сайті http://www.newtend.com перебувала невикористана сума грошових коштів у розмірі 7 989, 00 грн.

Як установлено судом вище, 16.10.2023 представник позивача звернувся до відповідача з претензією №б/н від 13.10.2023 (а.с. 28), в якій просив відповідача повернути позивачу суму грошових коштів у загальному розмірі 172 243, 00 грн (164 254, 00 грн + 7 989, 00 грн).

У відповідь на вказану претензію, відповідач листом за вих.№ 18/10 від 18.10.2025 просив погодити порядок повернення суми грошових коштів у загальному розмірі 172 243, 00 грн (164 254, 00 грн (сплачені позивачем за надання доступу до онлайн-сервісу) + 7 989, 00 грн (невикористані кошти, які знаходяться на рахунку позивача), а саме, запропонував два варіанти повернення вказаних коштів позивачу: 1 варіант переведення грошових коштів у загальному розмірі 172 243, 00 грн з особистого рахунку позивача на електронному майданчику NEWTEND на особистий рахунок інших користувачів (третіх осіб), шляхом укладання договору переуступку; 2 варіант суму грошових коштів у розмірі 52 243, 00 грн залишити на особистому рахунку позивача, з метою доступу до онлайн-сервісів на електронному майданчику NEWTEND, а виплату суми грошових коштів у розмірі 120 000, 00 грн на розрахунковий рахунок позивача погодити згідно з наступним графіком:

1) 10 000, 00 грн 30.11.2023;

2) 10 000, 00 грн 31.12.2023;

3) 10 000, 00 грн 31.01.2024;

4) 10 000, 00 грн 29.02.2024;

5) 10 000, 00 грн 31.03.2024;

6) 10 000, 00 грн 30.04.2024;

7) 10 000, 00 грн 31.05.2024;

8) 10 000, 00 грн 30.06.2024;

9) 10 000, 00 грн 31.07.2024;

10) 10 000, 00 грн 31.08.2024;

11) 10 000, 00 грн 30.09.2024;

12) 10 000, 00 грн 31.10.2024.

У свою чергу, позивач листом за вих.№01/11 від 27.11.2023 повідомив відповідача про погодження 2 варіанту запропонованого відповідачем порядку повернення грошових коштів у загальному розмірі 172 243, 00 грн з доповненнями та уточненнями, зокрема, просив: грошові кошти у розмірі 52 243, 00 грн залишити на особистому рахунку позивача, з метою доступу до онлайн-сервісів на електронному майданчику NEWTEND, з можливість укладання договору переуступку та переведення вказаної суми грошових коштів на особистий рахунок інших користувачів (третіх осіб) та виплату суми грошових коштів у розмірі 120 000, 00 грн на розрахунковий рахунок позивача проводити згідно з запропонованим відповідачем графіком.

Відповідно до ч.1 ст.12 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні заперечення відповідача щодо запропонованого позивачем порядку повернення грошових коштів, суд бере до уваги погоджений сторонами порядок повернення позивачу суми грошових коштів у загальному розмірі 172 243, 00 грн шляхом залишення 52 243, 00 грн на особистому рахунку позивача та виплату суми грошових коштів у розмірі 120 000, 00 грн на розрахунковий рахунок позивача згідно з погодженим між сторонами графіком, тобто до 31.10.2024 включно.

Згідно з статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, враховуючи, що листом за вих.№01/11 від 27.11.2023 позивач фактично погодив порядок повернення йому суми грошових коштів, зокрема, у розмірі 52 243, 00 грн, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, а також те, що строк (термін) виконання відповідачем обов`язку з повернення коштів у розмірі 52 243, 00 грн не був встановлений позивачем у вказаному листі, у відповідача виникло грошове зобов`язання по поверненню позивачу суми грошових коштів у розмірі 52 243, 00 грн 03.12.2023 (27.11.2023 + 7 днів), а тому строк його виконання настав. Разом з цим, доказів повернення грошових коштів у вказаній сумі на особистий рахунок позивача у визначений строк матеріали справи не містять.

У свою чергу, за загальний період з 30.11.2023 по 31.10.2024 відповідач перерахував на рахунок позивача суму грошових коштів у розмірі 59 000, 00 грн, з призначенням платежу: «Повернення коштів, сплачених відп. дог-офер. про надання доступу до онлайн-сервісу на електронному майданчику NEWTEND», що підтверджується випискою банку АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 9).

Поряд з цим, судом встановлено, що за загальний період з 17.09.2025 по 10.10.2025, тобто після звернення позивача до суду (12.09.2025) відповідачем було сплачено суму грошових коштів у загальному розмірі 113 243, 00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями: №2549 від 17.09.2025 на суму 25 000, 00 грн (а.с. 111), № 2559 від 19.09.2025 на суму 25 000, 00 грн (а.с. 112), № 2622 від 07.10.2025 на суму 63 000, 00 грн (а.с. 113), № 2636 від 10.10.2025 на суму 243, 00 грн (а.с. 114).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Отже, враховуючи, що предмет спору (стягнення суми основного боргу в розмірі 113 243, 00 грн) припинив своє існування після звернення позивача з даним позовом до суду, суд дійшов висновку про закриття провадження в справі № 910/11485/25 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, тобто в зв`язку з відсутністю предмета спору.

Крім цього, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 10 201, 00 грн за загальний період з 11.09.2022 по 11.09.2025 та інфляційних втрат у розмірі 36 719, 43 грн за загальний період з вересня 2022 року по серпень 2025 року.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми за користування коштами.

Передбачені викладеними вище нормами законодавства, наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Дії відповідача, які полягають в порушенні зобов`язання щодо своєчасного повернення грошових коштів, є порушенням, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Вказана позиція також викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Перевіривши розрахунок 3 % річних, наданий позивачем у розмірі 10 201, 00 грн за загальний період з 11.09.2022 по 11.09.2025, суд зазначає, що він виконаний невірно, оскільки позивачем при розрахунку невірно визначено дату, з якої необхідно здійснювати нарахування 3% річних, тоді як вірно здійснювати нарахування 3% річних з 04.12.2023 (оскільки строк оплати суми грошових коштів у розмірі 52 243, 00 грн настав 03.12.2023) та не враховано погоджений між сторонами графік виплати суми грошових коштів у розмірі 120 000, 00 грн, оскільки прострочення виконання грошового зобов`язання з виплати вказаної суми почалось з 01.01.2024 (строк оплати другого платежу 31.12.2023 згідно з графіком, оскільки перший платіж у розмірі 10 000, 00 грн був здійснений відповідачем у строк).

Поряд з цим, суд зазначає, що контррозрахунок 3 % річних, наданий відповідачем у розмірі 2 293,47 грн за загальний період з 01.01.2024 по 07.10.2025, також виконаний невірно, оскільки відповідачем здійснено розрахунок 3 % річних лише з урахуванням прострочення виконання грошового зобов`язання з виплати суми грошових коштів у розмірі 120 000, 00 грн, без урахування прострочення виконання грошового зобов`язання з виплати суми грошових коштів у розмірі 52 243, 00 грн, на яку позивачем також нараховувались 3% річних.

Враховуючи викладене, судом здійснено власний розрахунок 3 % річних, при цьому, обмежуючись сумами та періодами, визначеними позивачем, за загальний період з 04.12.2023 по 11.09.2025, а саме наступним чином:

НарахуванняОплата (грн)Період заборгованостіСума боргу (грн)3% річних (грн)
10 000, 00 (30.11.2023)10 000, 00 (30.11.2023)---
52 243, 00 (03.12.2023)-04.12.2023 30.12.202352 243, 00115, 94
10 000, 00 (30.12.2023)-01.01.2024 07.01.202462 243, 0035, 71
8 000, 00 (08.01.2024)08.01.2024 31.01.202454 243, 00106, 71
10 000, 00 (31.01.2024)-01.02.2024 06.02.202464 243, 0031, 59
8 000, 00 (07.02.2024)07.02.2024 29.02.202456 243, 00106, 03
10 000, 00 (29.02.2024)-01.03.2024 07.03.202466 243, 0038, 01
7 000, 00 (08.03.2024)08.03.2024 31.03.202459 243, 00116, 54
10 000, 00 (31.03.2024)-01.04.2024 07.04.202469 243, 0039, 73
6 000, 00 (08.04.2024)08.04.2024 30.04.202463 243, 00119, 23
10 000, 00 (30.04.2024)-01.05.2024 16.05.202473 243, 0096, 06
5 000, 00 (17.05.2024)17.05.2024 31.05.202468 243, 0083, 91
10 000, 00 (31.05.2024)-01.06.2024 30.06.202478 243, 00192, 40
10 000, 00 (30.06.2024)5 000, 00 (01.07.2024)01.07.2024 31.07.202483 243, 00211, 52
10 000, 00 (31.07.2024)-01.08.2024 19.08.202493 243, 00145, 21
5 000, 00 (20.08.2024)20.08.2024 31.08.202488 243, 0086, 80
10 000, 00 (31.08.2024)-01.09.2024 30.09.202498 243, 00241, 58
10 000, 00 (30.09.2024)-01.10.2024 30.10.2024108 243, 00266, 17
5 000, 00 (31.10.2024)31.10.2024103 243, 008, 46
10 000, 00 (31.10.2024)-01.11.2024 11.09.2025113 243, 002 930, 36
Всього:4 971, 96
Отже, за розрахунком суду розмір 3 % річних за загальний період з 04.12.2023 по 11.09.2025 складає 4 971, 96 грн, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі визначеному судом 4 971, 96 грн.

Також перевіривши розрахунок інфляційних втрат, наданий позивачем у розмірі 36 719, 43 грн за загальний період з вересня 2022 року по серпень 2025 року, суд зазначає, що він виконаний невірно, оскільки позивачем при розрахунку невірно визначено дату, з якої необхідно здійснювати нарахування інфляційних втрат, тоді як вірно здійснювати нарахування інфляційних втрат з грудня 2023 року (оскільки строк оплати суми грошових коштів у розмірі 52 243, 00 грн настав 03.12.2023) та не враховано погоджений між сторонами графік виплати суми грошових коштів у розмірі 120 000, 00 грн, оскільки прострочення виконання грошового зобов`язання з виплати вказаної суми почалось з січня 2024 року (строк оплати другого платежу 31.12.2023 згідно з графіком, оскільки перший платіж у розмірі 10 000, 00 грн був здійснений відповідачем у строк).

Поряд з цим, суд зазначає, що контррозрахунок інфляційних втрат, наданий відповідачем у розмірі 8 554, 87 грн за загальний період з січня 2024 року по серпень 2025, також виконаний невірно, оскільки відповідачем здійснено розрахунок інфляційних втрат лише з урахуванням прострочення виконання грошового зобов`язання з виплати суми грошових коштів у розмірі 120 000, 00 грн, без урахування прострочення виконання грошового зобов`язання з виплати суми грошових коштів у розмірі 52 243, 00 грн, на яку позивачем також нараховувались інфляційні втрати.

Враховуючи викладене, судом здійснено власний розрахунок інфляційних втрат, при цьому, обмежуючись сумами та періодами, визначеними позивачем, за загальний період з грудня 2023 року по серпень 2025 року, а саме наступним чином:

НарахуванняОплата (грн)Період заборгованості (місяць, рік)Сума боргу (грн)Інфляційні втрати (грн)
10 000, 00 (30.11.2023)10 000, 00 (30.11.2023)---
52 243, 00 (03.12.2023)-Грудень 202352 243, 00365, 70
10 000, 00 (30.12.2023)-(неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується)62 243, 00-
8 000, 00 (08.01.2024)Січень 202454 243, 00216, 97
10 000, 00 (31.01.2024)-(неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується)64 243, 00-
8 000, 00 (07.02.2024)Лютий 2024 56 243, 00168, 73
10 000, 00 (29.02.2024)-(неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується)66 243, 00-
7 000, 00 (08.03.2024)Березень 202459 243, 00296, 21
10 000, 00 (31.03.2024)-(неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується)69 243, 00-
6 000, 00 (08.04.2024)Квітень 202463 243, 00126, 49
10 000, 00 (30.04.2024)-Травень 2024 73 243, 00439, 46
5 000, 00 (17.05.2024)(неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується)68 243, 00-
10 000, 00 (31.05.2024)-Червень 202478 243, 001 721, 35
10 000, 00 (30.06.2024)5 000, 00 (01.07.2024)Липень 2024 (сукупний індекс інфляції = 1.00000000)83 243, 000, 00
10 000, 00 (31.07.2024)-Серпень 202493 243, 00559, 46
5 000, 00 (20.08.2024)(неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується)88 243, 00-
10 000, 00 (31.08.2024)-Вересень 202498 243, 001 473, 64
10 000, 00 (30.09.2024)-Жовтень 2024108 243, 001 948, 37
5 000, 00 (31.10.2024)(неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується)103 243, 00-
10 000, 00 (31.10.2024)-Листопад 2024 Серпень 2025113 243, 0010 833, 95
Всього:18 150, 33
Отже, за розрахунком суду розмір інфляційних втрат за загальний період з грудня 2023 року по серпень 2025 року складає 18 150, 33 грн, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі визначеному судом 18 150, 33 грн.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах № 910/13407/17, № 915/370/16 та № 916/3545/15.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене вище, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду.

Підсумовуючи наведене, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення більш вірогідних доказів, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 4 971, 96 грн 3 % річних та 18 150, 33 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також позивач просить стягнути з відповідача витрати за надану правничу допомогу в сумі 15 000, 00 грн.

Відповідач вважає суму правової допомоги в розмірі 15 000, 00 грн необґрунтованою і неспівмірною і просить зменшити розмір правової допомоги до 3 000, 00 грн.

Згідно із ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частини 1 та 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Позивачем на підтвердження понесення витрат на правову допомогу долучено до матеріалів справи: копію договору про надання правової допомоги № 11 від 11.10.2023, укладеного між Адвокатським бюро «ГОНТАР ТА ПАРТНЕРИ» та позивачем, копію додаткової угоди №2 від 21.08.2025 до договору про надання правової допомоги № 11 від 11.10.2023, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХС № 000043 від 30.01.2016 на ім`я адвоката Гонтар П.А., ордеру на надання правничої допомоги серії ВТ №1067587 від 08.09.2025, детальний опис наданих послуг з витраченим часом 16 год. 30 хв., платіжну інструкцію №@2PL701193 від 01.09.2025 на суму 15 000, 00 грн, копію акту приймання-передачі наданих послуг від 24.10.2025 на суму 15 000, 00 грн.

Відповідно до п. 1.1. додаткової угоди №2 від 21.08.2025 до договору про надання правової допомоги № 11 від 11.10.2023, сторони дійшли взаємної згоди, що гонорар, який підлягає сплаті клієнтом на користь бюро за представництво його інтересів у суді першої інстанції в справі за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮТЕНД» про стягнення коштів складає 15 000, 00 грн.

Згідно із визначення, наведеного у статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд враховує, що у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що: «Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). Частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис».

Частина 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України ).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Таку правову позицію, щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Судом враховано, що відповідачем не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на правничу допомогу в заявленому позивачем розмірі.

При цьому, судом враховано, що заявлений до відшкодування розмір судових витрат не є надмірним та завищеним, оскільки відповідає як принципам матеріального (договірного) права, так і процесуального права (оскільки висвітлює затрати по роботі адвоката у даній справі), що відповідає правовим позиціям, викладеним Верховним Судом у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та у постановах від 25.04.2018 у справі №922/3142/17, від 02.05.2018 у справі №910/22350/16, від 11.06.2018 року у справі №923/567/17.

Беручи до уваги підтвердження позивачем правового статусу адвоката, надання доказів фактичного надання правничої допомоги на підставі договору, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами, суд дійшов висновку про обґрунтованість витрат позивача на правову допомогу в розмірі 15 000, 00 грн.

Водночас, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу адвоката підлягає задоволенню частково, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 7 391, 97 грн.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження в справі в частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮТЕНД» суми основного боргу в розмірі 113 243, 00 грн.

2. У іншій частині позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮТЕНД» (04071, місто Київ, провулок Ярославський, будинок 1/3, ідентифікаційний код 39196252) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Даяна-С» (73000, місто Херсон, вулиця Перекопська, будинок 32, ідентифікаційний код 40469699) 4 971 (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят одну) грн 96 коп. 3 % річних, 18 150 (вісімнадцять тисяч сто п`ятдесят) грн 33 коп. інфляційних втрат, 7 391 (сім тисяч триста дев`яносто одну) грн 97 коп. витрат на правничу допомогу та 1 193 (одну тисячу сто дев`яносто три) грн 75 коп. судового збору.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя Я.А. Карабань