ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про передачу за підсудністю

"30" грудня 2025 р.м. ХарківСправа № 910/13920/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

без участі сторін

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСІЛАЙН», 38310, Полтавська обл., Миргородський р-н., смт. Гоголеве (з), вул. Гоголя, 68/1
про стягнення 353 527,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Максілайн» про стягнення штрафу у розмірі 353 527,07 грн. за поставку неякісного товару.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №190/ВОЗ-2025 від 25.04.2025 року в частини здійснення поставки неякісного товару, у зв`язку із чим. позивачем на підставі пункту 8.4. договору нараховано відповідачу 20 % штрафу за поставку неякісного товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2025 року матеріали справи № 910/13920/25 за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «Максілайн» про стягнення грошових коштів передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд до господарського суду Харківської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2025 року визначено суддю доповідача Ємельянову О.О.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України до Єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" передбачено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, найменування юридичної особи, у тому числі скорочене (за наявності), місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з частинами 1, 4 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має ними юридичної особи, фізичної особи підприємця, у тому числі під час провадження господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань щодо юридичної особи відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Максілайн» містяться відомості щодо місця реєстрації юридичної особи 38310, Полтавська обл., Миргородський р-н., смт. Гоголеве (з), вул. Гоголя, 68/1.

Відповідно до частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з договорів, у яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

З аналізу вищевикладених норм процесуального закону слідує, що останнім передбачено дві окремі підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності, а саме: якщо спір виник з договору, у якому визначено місце виконання, або якщо спір виник з договору, у якому не визначено місце його виконання, проте, з огляду на специфіку регламентованих ним договірних правовідносин, виконувати такий договір можливо лише в певному місці.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких можливе лише у певному місці.

При цьому, у разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами.

Згідно з частиною 1 статті 532 Цивільного кодексу України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. За загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь - яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Суд зазначає, що укладений між сторонами правочин, за своєю правовою природою є договором поставки, положення якого врегульовано главою 54 Цивільного кодексу України.

Виходячи з правової природи договору поставки та приписів статті 712 Цивільного кодексу України, місцем виконання відповідного договору є місце поставки товару.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем заявлено вимоги про стягнення із відповідача штрафу у розмірі 353 527,07 грн. за поставку неякісного товару.

При цьому, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №190/ВОЗ-2025 від 25.04.2025 року, а саме в частини здійснення поставки неякісного товару, у зв`язку із чим, позивачем на підставі пункту 8.4. договору нараховано відповідачу 20 % штрафу за поставку неякісного товару у загальному розмірі 353 527,07 грн.

З аналізу вищевикладеного судом встановлено, що спір у цій справі не стосується безпосередньо виконання зобов`язання з поставки (видачі) товару в якомусь конкретному місці, а є похідним від порушення основного зобов`язання, що тягне за собою фінансову відповідальність, а не виконання за місцем поставки товару.

Крім того, суд приймає до уваги, що у даному випадку штраф це мірами відповідальності за порушення зобов`язання, яка визначена договором або законом, а не частина самого процесу виконання зобов`язання з поставки товару, оскільки штраф нараховуються за сам факт порушення, а не за місце, де воно сталося.

Враховуючи вищевикладене, та з огляду на те, що зобов`язання щодо сплати штрафних санкцій не є такими, що можуть виконуватись лише в певному місці, то переданий на вирішення спір має бути розглянутий за загальними правилами підсудності, тобто, у суді за місцезнаходженням відповідача у Господарському суді Полтавської області.

При цьому, суд приймає до уваги те, що згідно частини 6 статті 31 Господарського процесуального кодексу України спори між судами щодо підсудності не допускаються.

Проте, статтею 279 Господарського процесуального кодексу України передбачено скасування судового рішення, яким закінчено розгляд справи у випадку прийняття такого рішення з порушенням правил територіальної юрисдикції.

Враховуючи викладене, за висновком суду, передання справи за належною територіальною юрисдикцією не призводить до порушення прав позивача на доступ до суду та справедливий судовий розгляд, а є гарантією того, що рішення у справі буде ухвалене належним судом і законне та обґрунтоване рішення не буде у подальшому скасоване судом вищої інстанції, лише з підстав недотримання процесуальних норм щодо територіальної юрисдикції.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дана позовна заява подана з порушенням приписів статті 27 Господарського процесуального кодексу України та не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Харківської області, а матеріали позовної заяви підлягають передачі на розгляд до Господарському суду Полтавської області.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а у разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Отже, дана справа підлягає передачі на розгляд за підсудністю (встановленою територіальною юрисдикцією) до Господарського суду Полтавської області.

Керуючись статтями 27, 30, 31, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи № 910/13920/25 за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Максілайн» про стягнення штрафу у розмірі 353 527,07 грн. за поставку неякісного товару передати на розгляд за підсудністю до Господарському суду Полтавської області (36000, м. Полтава, вул. Зигіна, 1).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, а саме 30 грудня 2025 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку, передбаченому статтями 255-256 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили з врахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію щодо роботи суду та щодо розгляду конкретних судових справ можна отримати на сайті суду, а також за допомогою Телеграм-бота Господарського суду Харківської області https://t.me/GospSud_kh_bot.

Ухвала складена та підписана 30 грудня 2025 року

Суддя Ємельянова О.О.