ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2025 р. Справа№ 911/3284/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Мальченко А.О.

Михальської Ю.Б.

секретар судового засідання: Романенко К.О.,

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 16.12.2025,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Конструктивні технології» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Беті»

на ухвалу Господарського суду Київської області

від 28.10.2025

у справі № 911/3284/25 (суддя П.В. Горбасенко)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Конструктивні

технології»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Беті»

про стягнення 7 866 198, 42 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Конструктивні технології» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Беті» про стягнення 7 866 198, 42 грн, з яких 4 376 383, 66 грн основна сума заборгованості (аванс), 3 333 256, 77 грн штраф, 87 854, 76 грн інфляційні втрати та 68 703, 23 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 1908/24/МПФ/Ю-1 від 19.08.2024 у частині виконання робіт у повному обсязі, передбачених цим договором, а саме робіт з реконструкції з добудовою частини розвантажувального приміщення корпусу з переробки курчат-бройлерів, розташованого в адміністративних межах Степанецької сільської територіальної громади за межами населеного пункту по вул. Польова, 1 в с. Степанці, Черкаського району Черкаської області.

Також одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, за змістом якої просить вжити заходи забезпечення позову через накладання арешту на рухоме та нерухому майно, а також грошові кошти на банківських рахунках, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Беті» в межах частини позовних вимог в розмірі 4 376 383, 66 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.10.2025 у справі №911/3284/25 постановлено передати позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Конструктивні технології» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Беті» про стягнення 7 866 198, 42 грн разом з доданими до неї документами, а також заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Конструктивні технології» про забезпечення позову б/н від 27.10.2025 за виключною підсудністю до Господарського суду Черкаської області (18005, Черкаська область, місто Черкаси, бульвар Шевченка, 307).

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що справа не відносить до територіальної юрисдикції Господарському суду Київської області.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Конструктивні технології» звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Київської області, мотивуючи свої вимоги порушенням судом першої інстанції норм процесуального права щодо підсудності справи за вибором позивача.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неправильно встановлено предмет позову, оскільки предметом позову до відповідача є не спір щодо нерухомого майна, а не виконання умов договору субпідряду, за виконання якого позивачем на рахунок відповідача було внесено оплату в повному обсязі та у визначені договором строки, однак останнім не виконано умови такого договору у повному обсязі.

З оскаржуваною ухвалою також не погодилось Товариство з обмеженою відповідальністю «Беті», яке звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Київської області, мотивуючи свої вимоги порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що в даній справі предметом позову є вимоги щодо стягнення грошових коштів, а предметом спору є обсяг та якість підрядних робіт за угодою, при цьому об`єкти нерухомого майна ні в предметі позову, ні в предметі спору не згадуються, відтак оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

Як вбачається з матеріалів справи, ні позивачем ні відповідачем не було надано відзивів на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Явка представників у судове засідання

В судове засідання 16.12.2025 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документа (ухвали суду від 13.11.2025 та 04.12.2025) до його електронного кабінету.

Водночас 16.12.2025 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів суду (підсистема «Електронний суд») від Товариства з обмеженою відповідальністю «Беті» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, з посилання на те, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Беті» адвокат Олійник О.С. не має змоги з`явитися у відповідне судове засідання у зв`язку із участю представника в судовому засіданні в Голосіївському районному суді міста Києва в цей же день.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 1 статті 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

В той же час за положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.

Крім того, застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Відповідач виклав свою правову позицію по суті спору в апеляційній скарги, водночас у клопотанні про відкладення розгляду справи не наголошує на обставинах, які, з огляду на доказове наповнення матеріалів справи, та викладення відповідачем своєї правової позиції у заяві по суті спору (апеляційній скарзі), перешкоджали б суду здійснити розгляд апеляційної скарги відповідача без участі представника відповідача.

При цьому, колегія суддів наголошує, що у матеріалах справи наявні всі необхідні докази для розгляду апеляційної скарги по суті.

З огляду на викладене, оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вказувалось вище, на розгляд до Господарського суду Київської області подано позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Беті» 7 866 198, 42 грн, з яких 4 376 383, 66 грн основна сума заборгованості (аванс), 3 333 256, 77 грн штраф, 87 854, 76 грн інфляційні втрати та 68 703, 23 грн 3 % річних.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, за змістом якої просить вжити заходи забезпечення позову через накладання арешту на рухоме та нерухому майно, а також грошові кошти на банківських рахунках, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Беті» в межах частини позовних вимог в розмірі 4 376 383, 66 грн.

До позовної заяви, Товариством з обмеженою відповідальністю «Конструктивні технології» подано копію договору №1908/24/МПФ/Ю-1 від 19.08.2024.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Конструктивні технології» (підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Беті» (субпідрядник) укладено договір №1908/24/МПФ/Ю-1 від 19.08.2024, який підписано електронними підписами та скріплено електронними печатками сторін 04.11.2024, відповідно до пункту 1.1. якого на умовах даного договору, субпідрядник зобов`язується у встановлені строки за завданням підрядника виконати роботи, зазначені в додатках до договору, а підрядник прийняти і оплатити зазначені роботи.

Згідно з пунктом 2.1. договору загальна вартість робіт, що є предметом цього договору вказується в додатку №2 до цього договору.

Відповідно до пункту 2.3. договору фактична загальна вартість робіт за цим договором визначається сторонами на підставі підписаних актів виконаних робіт та не може перевищувати загальну вартість робіт визначену у додатку №2 до цього договору.

Загалом, сума перерахованих авансових платежів, на виконання положення вказаного додатка №1, становить 7 926 522, 72 грн, що становить 59% від вартості замовлених робіт.

Відповідачем виконано лише частину робіт на загальну суму 3 550 139, 06 грн з ПДВ, відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт №1 від 04.02.2025 на загальну суму 2 815 503, 16 грн та акту приймання виконаних будівельних робіт №2 від 10.04.2025 на загальну суму 734 635, 90 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлялась претензія від 23.04.2025 №230425/01, в якій позивач повідомив про порушення строків виконання робіт, а також поставив вимогу якомога швидше виконати умови договору, та повідомив відповідача, що у випадку ігнорування вказаної вимоги будуть застосовані штрафні санкції, передбачені умовами договору.

21.10.2025 на юридичну адресу відповідача була направлена вимога про сплату грошових коштів в розмірі 7 709 640, 43 грн, аналогічного змісту, що була надіслана 23.10.2025 на електронну пошту відповідача.

За твердженнями позивача, жодної відповіді від відповідача не надходило, основну суму заборгованості відповідачем не повернуто.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №1908/24/МПФ/Ю-1 від 19.08.2024, а саме порушення строків виконання робіт відповідно до умов договору, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Разом з цим, суд першої інстанції зазначив, що зі змісту означеного позову, відповідачем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Беті», місцезнаходження якого згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вказано - вул. Леменівська, буд. 9, с. Софіївська Борщагівка, Бучанський р-н, Київська обл., 08131, водночас спір між позивачем та відповідачем виник на підставі договору №1908/24/МПФ/Ю-1 від 19.08.2024, який за своєю правовою природою є договором субпідряду та стосується здійснення комплексу робіт пов`язаних із реконструкцією та добудовою частини приміщення в с. Степанці Черкаського району Черкаської області.

При цьому, судом вказано, що спір у цій справі виник внаслідок неналежного виконання умов договору субпідряду, об`єкт за яким розташований за адресою: вул. Польова, буд. 1, с. Степанці, Черкаський р-н, Черкаська обл., а тому позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Конструктивні технології» не може бути розглянутий судом за загальним правилом підсудності за місцем знаходження відповідача, оскільки в цьому випадку мають бути застосовані правила виключної підсудності, згідно з якими вирішення спору в означеній справі належить до юрисдикції Господарського суду Черкаської області.

Так, ухвалою Господарського суду Київської області від 28.10.2025 у справі №911/3284/25 постановлено передати позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Конструктивні технології» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Беті» про стягнення 7 866 198, 42 грн разом з доданими до неї документами, а також заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Конструктивні технології» про забезпечення позову б/н від 27.10.2025 за виключною підсудністю до Господарського суду Черкаської області (18005, Черкаська область, місто Черкаси, бульвар Шевченка, 307).

У відповідності до вимог статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні матеріали підлягають направленню до Господарського суду Черкаської області.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Згідно зі статтею 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як передбачено статтею 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Розділом 3 глави 2 Господарського процесуального кодексу України визначена територіальна юрисдикція (підсудність) господарських справ.

Так, відповідно до статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Стаття 29 Господарського процесуального кодексу України визначає підсудність справ за вибором позивача.

Так, відповідно до частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Правило територіальної підсудності, закріплене у частині 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, є прикладом підсудності, яка застосовується для деяких позовів, особливий характер яких обумовлює доцільність надання позивачеві можливості пред`явити позов не лише в судах за місцем знаходження відповідача, тобто у порядку застосування положень загальної територіальної підсудності, але і в інших судах.

Відтак, нормами процесуального права позивачу надано право за певних умов обирати між господарськими судами, яким підсудна справа.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Конструктивні технології» звернулося до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Беті» 7 866 198, 42 грн, з яких 4 376 383, 66 грн основна сума заборгованості (аванс), 3 333 256, 77 грн штраф, 87 854, 76 грн інфляційні втрати та 68 703, 23 грн 3 % річних за договором субпідряду.

Отже, спір у справі виник з приводу виконання договірних зобов`язань.

Тобто позивачем пред`явлено позов за місцезнаходженням відповідача відповідно до частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 532 Цивільного кодексу України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Як вище встановлено колегією суддів, спір у цій справі виник внаслідок неналежного виконання умов договору субпідряду, об`єкт за яким розташований за адресою: вул. Польова, буд. 1, с. Степанці, Черкаський р-н, Черкаська обл.

Отже, системний аналіз положень частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України та частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України вказує на можливість пред`явлення позову як до господарського суду за місцезнаходженням відповідача, так і до господарського суду за місцем виконання договору.

Однак, з урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов до висновку про направлення справи за виключною підсудністю до Господарського суду Черкаської області, застосувавши частину 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України за приписами якої спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Разом з цим, слід зазначити, що у даній справі предметом позову є вимоги щодо стягнення грошових коштів за невиконання умов договору субпідряду за виконання якого позивачем на рахунок відповідача було внесено оплату в повному обсязі та у визначені договором строки, а предметом спору є обсяг та якість підрядних робіт за договором.

При цьому, ні позивач, ні відповідача не мають жодного відношення до об`єкту нерухомого майна замовника робіт, а спір що виник між сторонами не стосується прав та обов`язків щодо нерухомого майна.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що у позивача наявне право обирати суд, який має розглянути спір, або за місцезнаходженням відповідача відповідно до частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України, або за місцем виконання робіт згідно з положеннями частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, позивач звернувшись з позовом до Господарського суду Київської області, правомірно скористався наданим йому процесуальним правом щодо вибору суду, у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, беручи до уваги право позивача на вибір суду, якому підсудна справа, та звернення позивача саме до Господарського суду Київської області, справа №911/3284/25 має розглядатись цим судом.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Отже, при винесенні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо необхідності передачі справи за територіальною підсудністю до Господарського суду Черкаської області, з підстав визначених положеннями статті 31 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до прийняття неправомірної ухвали.

Відповідно до частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За наведених обставин, апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Конструктивні технології» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Беті» підлягають задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з передачею справи №911/3284/25 за підсудністю на розгляд Господарського суду Київської області.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Конструктивні технології» на ухвалу Господарського суду Київської області від 28.10.2025 у справі №911/3284/25 задовольнити.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Беті» на ухвалу Господарського суду Київської області від 28.10.2025 у справі №911/3284/25 задовольнити.

3. Ухвалу Господарського суду Київської області від 28.10.2025 у справі №911/3284/25 скасувати.

4. Матеріали справи №911/3284/25 повернути до Господарського суду Київської області для розгляду справи по суті.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст складено: 22.12.2025.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді А.О. Мальченко

Ю.Б. Михальська