РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.12.2025Справа № 910/12606/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Державного підприємства Укркомунобслуговування

до Товариства з обмеженою відповідальністю Плеяда

про стягнення заборгованості в розмірі 53 249,45 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство Укркомунобслуговування звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю Плеяда про стягнення заборгованості в розмірі 53 249,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором оренди нежитлових приміщень № 2020/22 від 23.07.2020, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2025 судом залишено позовну заяву без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків та встановлено спосіб їх усунення.

20.10.2025 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2025 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/12606/25. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу для подання відповіді на відзив.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 27.10.2025 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Втім ухвала суду була повернута органом поштового зв`язку без вручення відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

В п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відмовився», «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Враховуючи викладене вище, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, відтак, останній вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.

При цьому, суд враховує, що 29 червня 2023 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» (далі ЄСІТС, Закон № 3200-IX). Цей Закон набрав чинності 21.07.2023.

За змістом розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3200-IX, зміни, що вносяться зазначеним Законом до Господарського процесуального кодексу України, вводяться в дію 18.10.2023, крім змін до підпунктів 17.3, 17.15 підпункту 17, підпункти 19.1, 19.2 підпункту 19 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України, введення в дію яких відбулося одночасно з набранням Законом № 3200-IX чинності.

Згідно з новою редакцією частин п`ятої ? восьмої статті 6 ГПК України, яка чинна з 18.10.2023 відповідно до Закону України № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами», суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені ГПК України у разі звернення до суду з документом особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

19 жовтня 2023 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3424-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення обов`язків учасників судової справи», який набрав чинності 04.11.2023.

Згідно з новою редакцією ч. 6 ст. 6 ГПК України, чинної з 04.11.2023, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Отже, з 18 жовтня 2023 року, відповідач у відповідності до приписів ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України зобов`язаний був зареєструвати електронний кабінет Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, і така реєстрація забезпечила б отримання відповідачем процесуальних документів, в тому числі ухвали Господарського суду міста Києва від 27.10.2025, а отже отримання ухвали Господарського суду міста Києва від 27.10.2025, зокрема в електронному кабінеті, залежало виключно від волі відповідача.

Натомість, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як і не забезпечено в подальшому, реєстрацію свого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), суд дійшов висновку, що в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, вважається днем вручення відповідачу ухвали Господарського суду міста Києва від 27.10.2025.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на те, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальним правом, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України та частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» (далі орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Плеяда» (далі орендар, відповідач) укладено Договір оренди нежитлових приміщень № 2020/22 (далі Договір оренди), за умовами якого орендодавець передає, а орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування нерухоме майно (нежитлові приміщення), далі об`єкт оренди, яке знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26.

Відповідно до п. 2.1 та п. 2.2 Договору об`єктом оренди відповідно до даного Договору є нежитлові приміщення, а саме: кімната № 410 загальною площею 41 кв.м., та частина коридору площею 4,11 кв.м., що розташовані на 4-му поверсі корпусу прибудови (інвентарний номер 571) орендодавця за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26.

Загальна площа об`єкта оренди складає 45,11 кв.м.

Об`єкт оренди передається орендарю для здійснення господарської діяльності (п. 2.3 Договору).

Пунктами 3.2.2 та 3.2.3 Договору узгоджено, що орендар зобов`язується вносити орендну плату на рахунок орендодавця своєчасно, у повному обсязі і відповідно до умов Договору, а також своєчасно і відповідно до умов даного Договору відшкодовувати орендодавцю плату за комунальні послуги та плату податку на землю та нерухомість.

Відповідно до п. 4.1 Договору розмір орендної плати за 1 календарний місяць визначається з розрахунку: за 1 кв.м. загальної площі об`єкта оренди 208,34 грн, крім того ПДВ 20%, що складає 41,66 грн, а всього 250,00 грн з ПДВ.

Розмір орендної плати щомісяця індексується з моменту підписання даного Договору згідно з індексом інфляції за даними Держкомстатуту України (якщо це затверджено Кабміном України).

За умовами п. 4.2 та п. 4.3 Договору орендна плата щомісяця вноситься орендарем у термін до п`ятого числа кожного поточного місяця шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця. Орендна плата вноситься відповідно до рахунків, що виставляються орендодавцем. Одержувати рахунок в орендодавця є обов`язком орендаря. Несвоєчасне отримання орендарем рахунку в орендодавця не звільняє його від зобов`язання своєчасно сплатити орендну плату. Орендар зобов`язаний на вимогу орендодавця проводити звіряння взаєморозрахунків по орендній платі та інших платежів і оформляти відповідні акти звірки.

Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря.

Згідно з п. 4.6 Договору не входить до складу орендної плати та відшкодовуються орендарем наступні витрати:

- оплата комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, на електроенергію (опалення, водопостачання та водовідведення тощо);

- вартістю послуг по ремонту і технічному обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівель, ут.ч.: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо;

- компенсацію податкових витрат орендодавця за користування земельною ділянкою та нерухомістю.

Вказані витрати щомісяця відшкодовуються орендарем виходячи з фактичних витрат, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця протягом 5 банківських днів з моменту отримання орендарем рахунку від орендодавця.

Даний Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2022 включно, а в частині взаємних розрахунків та відповідальності сторін до повного виконання умов цього Договору (п. 10.1 Договору в редакції Додатково угоди № 1 від 23.12.2021).

28 квітня 2022 року сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору, за умовами якої сторони домовились п. 4.1 Договору викласти в наступній редакції: розмір орендної плати за 1 календарний місяць визначається з розрахунку: за 1 кв.м. загальної площі об`єкта оренди 104,17 грн, крім того ПДВ 20%, що складає 20,83 грн, а всього 125,00 грн з ПДВ.

Розмір орендної плати щомісяця індексується з моменту підписання даного Договору згідно з індексом інфляції за даними Держкомстатуту України (якщо це затверджено Кабміном України).

12 жовтня 2022 року між Державним підприємством «Укркомунобслуговування» (далі позивач, орендодавець) та ТОВ «Плеяда» укладено Додаткову угоду № 3 до Договору, за умовами якої, в зв`язку зі зміною балансоутримувача (власника) орендованих приміщень на підставі наказу Мінрегіону «Про безоплатну передачу державного нерухомого майна, з балансу публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» на баланс державного підприємства «Укркомунобслуговування» № 141 від 04.08.2022, сторони домовилися внести зміни до Договору оренди нежитлових приміщень № 2020/22 від 23.07.2022, зокрема:

- преамбулу Договору викласти в наступній редакції: «Державне підприємство «Укркомунобслуговування», в особі директора Сушон Алли Іванівни, яка діє на підставі Статуту, затвердженого рішенням Мінрегіону № 21 від 31.01.2022, далі «орендодавець», з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Плеяда», надалі іменується «орендар», в особі директора Глушко Володимира Васильовича, який діє на підставі Статуту, іншої сторони, а разом Сторони, уклали цей Договір про наступне:

- розділ 10 Договору «Термін дії Договору» викласти в новій редакції: « 10.1. Даний договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до моменту переукладання договору оренди в порядку визначеному ЗУ «Про оренду державного та комунального майна та постановою КМУ Про деякі питання оренди державного та комунального майна» від 03.06.2020 № 483».

Пунктом 6 Додаткової угоди № 7 від 30.11.2022 сторонами узгоджено, що умови цієї Додаткової угоди застосовуються до відносин між ними з 07.09.2022 відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України.

31 грудня 2024 року за актом приймання-передачі нерухомого майна, що належить до державної власності, орендарем повернуто зі строкового платного користування, а балансоутримувачем прийнято нежитлове приміщення, а саме: кімната № 410 загальною площею 41 кв.м., та частина коридору площею 4,11 кв.м., що розташовані на 4-му поверсі корпусу будівлі, яка перебуває на балансу балансоутримувача, за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26.

Також, в означеному акті узгоджено, що заборгованість на момент звільнення приміщення становить 53 249,44 грн.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за Договором, внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість за Договором за період з травня 2024 року по грудень 2024 включно, яка становить 53 249,45 грн та складається із заборгованості з орендної плати в розмірі 36 573,93 грн., заборгованості за комунальні послуги, а саме за електроенергію в розмірі 8 394,37 грн, за водопостачання/водовідведення у розмірі 564,78 грн, за вивіз сміття в розмірі 190,10 грн, за послуги з утримання будівлі в розмірі 7 526,27 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частинами 1, 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України і статтею 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Статтею 283 ГК України (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Пунктами 1, 4 ст. 286 ГК України (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 4.2 та п. 4.3 Договору орендна плата щомісяця вноситься орендарем у термін до п`ятого числа кожного поточного місяця шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця. Орендна плата вноситься відповідно до рахунків, що виставляються орендодавцем. Одержувати рахунок в орендодавця є обов`язком орендаря. Несвоєчасне отримання орендарем рахунку в орендодавця не звільняє його від зобов`язання своєчасно сплатити орендну плату. Орендар зобов`язаний на вимогу орендодавця проводити звіряння взаєморозрахунків по орендній платі та інших платежів і оформляти відповідні акти звірки.

Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря.

Згідно з п. 4.6 Договору не входить до складу орендної плати та відшкодовуються орендарем наступні витрати:

- оплата комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, на електроенергію (опалення, водопостачання та водовідведення тощо);

- вартістю послуг по ремонту і технічному обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівель, ут.ч.: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо;

- компенсацію податкових витрат орендодавця за користування земельною ділянкою та нерухомістю.

Вказані витрати щомісяця відшкодовуються орендарем виходячи з фактичних витрат, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця протягом 5 банківських днів з моменту отримання орендарем рахунку від орендодавця.

На виконання умов Договору позивачем виставлено відповідачу на оплату рахунки № 6250 від 01.12.2024 на суму 2 780,70 грн, № 5038 від 01.10.2024 на суму 2 780,70 грн, № 5901 від 31.10.2024 на суму 1 719,85 грн, № 6651 від 30.11.2024 на суму 3 3337,26 грн, № 6653 від 31.12.2024 на суму 3 3337,26 грн, № 5784 від 31.10.2024 на суму 37,08 грн, № 5783 від 31.10.2024 на суму 187,86 грн, № 6740 від 30.11.2024 на суму 56,11 грн, № 7114 від 01.12.2024 на суму 40,80 грн, № 6741 від 31.12.2024 на суму 56,11 грн, № 6738 від 30.11.2024 на суму 126,56 грн, № 7113 від 01.12.2024 на суму 123,80 грн, 3 6739 від 31.12.2024 на суму 126,56 грн, № 5598 від 01.11.2024 на суму 2 780,69 грн, які були направлені відповідачу засобами поштового зв`язку із супровідним листом № 189/вих-25 від 02.04.2025 разом із актами надання послуг за спірний період.

Як зазначає позивач, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за Договором, внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість за Договором за період з травня 2024 року по грудень 2024 включно, яка становить 53 249,45 грн. та складається із заборгованості з орендної плати в розмірі 36 573,93 грн, заборгованості за комунальні послуги, а саме за електроенергію в розмірі 8 394,37 грн, за водопостачання/водовідведення у розмірі 564,78 грн, за вивіз сміття в розмірі 190,10 грн, за послуги з утримання будівлі в розмірі 7 526,27 грн.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості з орендної плати в розмірі 36 573,93 грн, а також заборгованості за комунальні послуги, а саме за електроенергію в розмірі 8 394,37 грн, за водопостачання/водовідведення у розмірі 564,78 грн, за вивіз сміття в розмірі 190,10 грн, за послуги з утримання будівлі в розмірі 7 526,27 грн, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Відповідно до ст. 193 ГК України (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин), суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, сплату орендної плати в розмірі 36 573,93 грн не здійснив, а також не відшкодував вартість спожитої електроенергії в розмірі 8 394,37 грн, водопостачання/водовідведення у розмірі 564,78 грн, вивозу сміття в розмірі 190,10 грн, послуги з утримання будівлі в розмірі 7 526,27 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин), суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене вище, невиконання зобов`язань відповідачем за Договором підтверджується матеріалами справи, доказів оплати вказаних сум заборгованості відповідачем не надано, в зв`язку з чим, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 53 249,45 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про виконання взятих на себе зобов`язань за Договором.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Плеяда (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26; ідентифікаційний код: 24093779) на користь Державного підприємства Укркомунобслуговування (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 51; ідентифікаційний код: 16466350) заборгованість у розмірі 53 249 (п`ятдесят три тисячі двісті сорок дев`ять) грн 45 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено: 23.12.2025

Суддя О.А. Грєхова