ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
"29" грудня 2025 р. Справа № 924/938/25
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Шевчук О.І., розглянувши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СтримТехно"
до фізичної особи-підприємця Вержановського Олега Олеговича
про стягнення 253 700 грн.
Представники сторін: не викликались
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 16.12.2025 у справі №924/938/25 (не набрало законної сили) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрим Техно" до фізичної особи-підприємця Вержановського О.О. задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Вержановського О.О. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрим Техно" грошові кошти в сумі 253 700 грн. та 3044,40 грн. судового збору.

19.12.2025 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрим Техно" (далі - ТОВ "Стрим Техно") про ухвалення у справі №924/938/25 додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 43 727 грн.

Ухвалою суду від 22.12.2025 заяву ТОВ "Стрим Техно" про ухвалення у справі №924/938/25 додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу прийнято до розгляду, запропоновано фізичній особі-підприємцю Вержановському О.О. надати письмову позицію щодо заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Відповідач письмової позиції щодо заяви ТОВ "Стрим Техно" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 43 727 грн. не надав, будучи належним чином повідомленим про розгляд заяви позивача шляхом надіслання йому ухвали суду від 22.12.2025 поштовим відправленням за адресою місцезнаходження, зареєстрованою в установленому законом порядку, згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (32300, Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Тарасівка, вул. Героїв Небесної сотні, 7, кім.8).

Суд враховує, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20).

Відповідно до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується судом при розгляді справ як джерело права, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення у справі "Смірнова проти України" від 08.11.2005 та ін.). Разом з тим, гарантованому праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення від 07.07.1989 у справі "Uniуn Alimentaria Sanders SA v. Spain").

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України"). Така позиція кореспондує висновку у рішенні від 16.02.2017 у справі "Каракуця проти України", де, серед іншого, зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Розглянувши заяву ТОВ "Стрим Техно" про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат у даній справі, суд враховує таке.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку із вирішенням конкретної справи (подібний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №242/4741/16-ц).

За змістом ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст.129 ГПК України).

Відповідно до частин 1 та 2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).

У постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

За змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

У позовній заяві ТОВ "Стрим Техно" повідомлено суд про те, що у зв`язку з розглядом даної справи він очікує понести витрати в сумі 47 727 грн. на професійну правничу допомогу, а також зроблено заяву в порядку ст.129 ГПК України, що підтвердження суми витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду після ухвалення рішення у даній справі.

Заява позивача про розподіл судових витрат, згідно з якою останній просить стягнути з відповідача 43 727 грн. витрат на правову допомогу адвоката надійшла до суду 19.12.2025.

До позовної заяви позивачем додано додаток №1 від 03.09.2025 "Розмір та порядок оплати праці адвоката" до договору про надання правничої допомоги №2201/25 від 22.01.2025.

До заяви про ухвалення додаткового рішення у справі від 19.12.2025 позивачем додано акт №2 від 16.12.2025 здачі-приймання виконаних правових послуг за договором надання правничої допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг) за позовом ТОВ "Стрим Техно" до фізичної особи-підприємця Вержановського О.О. про стягнення заборгованості в розмірі 253 700 грн.

Крім того, 25.12.2025 до суду позивачем скеровано договір №2201/25 про надання правничої допомоги від 22.01.2025.

За умовами п.1.1 договору №2201/25 про надання правничої допомоги від 22.01.2025 (далі - Договір), укладеного між адвокатом Прокоф`євим Віталієм Ігоровичем, як адвокатом, та ТОВ "Стрим Техно", як замовником, адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

Адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень, серед іншого, надає замовнику консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього перед фізичними особами, в органах державної влади, органах Прокуратури України, Національної поліції України та СБУ, Національному антикорупційному бюро України, Бюро економічної безпеки України, Державному бюро розслідувань, в органах Державної виконавчої служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних, адміністративних та господарських судах України усіх інстанцій, зокрема у цивільних, господарських та адміністративних справах, у справах про адміністративні правопорушення, у справах окремого та наказного провадження, в кримінальному провадженні, в тому числі оскарження дій та бездіяльності службових та посадових осіб; представляє замовника з усіма правами, які надано законом позивачу (цивільному позивачу та відповідачу), відповідачу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, підозрюваному, обвинуваченому (підсудному), потерпілому, третій особі, свідку, заявнику, скаржнику, стягувачу та боржнику, у тому числі з правом пред`явлення позову, зміни підстави або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, пред`явлення зустрічного позову, подання заяв та скарг, укладання мирової угоди на будь-якій стадії процесу, вимагати виконання судового рішення, оскарження рішення, постанов і ухвали суду, одержання, рішень, ухвал, виконавчого листа, наказу та пред`явлення його до виконання; підписувати та подавати документи, зокрема заяви, клопотання, відводи, заперечення, скарги, уточнення, пояснення, запити, звернення, повідомлення, докази та інше; вести попередні переговори та узгоджувати процесуальні питання; отримувати документи, в тому числі відповіді, довідки, свідоцтва, витяги, виписки, рішення, ухвали, постанови, заочне рішення тощо, а також їх копії; сплачувати від імені замовника державне мито, судовий збір та інші необхідні платежі; вчиняти інші дії в інтересах замовника не передбачених даним договором; представляє інтереси замовника в судах, в органах прокуратури, в Національній поліції України в СБУ, Національному антикорупційному бюро України, Бюро економічної безпеки України, Державному бюро розслідувань під час досудового та судового слідства, кримінального провадження, у справах про адміністративні правопорушення, подавати заяви, клопотання, пояснення, докази та вчиняти інші дії щодо захисту прав та інтересів Замовника (п.1.2 Договору).

За правову допомогу, передбачену в п.1.2 Договору замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі, визначеному додатками до договору. Умови та порядок розрахунків замовника з адвокатом за надання правової допомоги, визначаються сторонами в додатках до цього договору (п.п.3.1, 3.2 Договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань (п.2.1 Договору).

Договір підписаний сторонами та скіплений печаткою ТОВ "Стрим Техно".

Додаток №1 від 03.09.2025 "Розмір та порядок оплати праці адвоката" до договору про надання правничої допомоги №2201/25 від 22.01.2025 визначає порядок оплати юридичних послуг адвокату за надання правничої допомоги у спорі про стягнення з фізичної особи-підприємця Вержановського О.О. на користь замовника заборгованості за оплачений, але не поставлений товар. Адвокат зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів замовника у господарському суду першої інстанції (Господарський суд Хмельницької області).

У п.2 наведеного додатку сторони узгодили вартість послуг адвоката: зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи, по якій надається професійна правнича допомога у спірних правовідносинах година, вартість 1 514 грн.; підготовка позовної заяви (правовий аналіз наданих клієнтом документів, пошук та аналіз законодавства та актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання тексту позовної заяви) документ, вартість 10 000 грн.; складання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат документ, вартість 1500 грн., підготовка письмових доказів (додатків до позовної заяви) година, вартість 1514 грн., підготовка копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу година, вартість 1 514 грн., участь у судовому розгляді справи (написання відповіді на відзив, інших процесуальних документів) - судовий розгляд перша інстанція, вартість 10 000 грн.; участь у судових засіданнях - засідання, вартість 3 000 грн.; оплата професійної правничої допомоги за прийняття рішення на користь клієнта - % від стягненої суми - 12 685 грн.

Згідно п.3 Додатку №1 від 03.09.2025 сторони домовилися що розмір оплати професійної правничої допомоги за годину роботи адвоката становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день укладення даного додатку (3028 грн./2 = 1514 грн.).

Оплата послуг з представництва інтересів у суді першої інстанції здійснюється в наступному порядку: 100% вартості послуг сплачується замовником адвокату протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення рішення суду першої інстанції. Замовник також бере на себе зобов`язання по оплаті судових витрат (в тому числі, але не виключно, судового збору, витрат на проведення судових експертиз, тощо), а також компенсує витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги (пов`язані з здійсненням поїздки до місцезнаходження суду, винаймання житла, харчування та ін.). Дані витрати сплачуються замовником адвокату протягом 3-х банківських днів з дня виставлення адвокатом рахунку на сплату вказаних витрат (п.4 Додатку №1 від 03.09.2025 до Договору).

Правова допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги, який підписується сторонами. Адвокат надає замовнику акт приймання-передачі наданої правової допомоги, в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, розмір вартості послуг які підлягають сплаті відповідно до умов договору, додаткові витрати, які були понесені адвокатом понад узгоджену суму вартості послуг (якщо такі мали місце) (п.8 Додатку №1 від 03.09.2025 до Договору).

16.12.2025 адвокатом Прокоф`євим Віталієм Ігоровичем та ТОВ "Стрим Техно" підписано акт №2 здачі-приймання виконаних правових послуг за договором надання правничої допомоги, згідно якого адвокатом у справі №924/938/25 надано замовнику такі послуги: зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи, по якій надається професійна правнича допомога у спірних правовідносинах 1 год. вартістю 1 514 грн.; підготовка позовної заяви (правовий аналіз наданих клієнтом документів, пошук та аналіз законодавства та актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання тексту позовної заяви) 1 документ вартістю 10000 грн.; складання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат 1 документ вартістю 1500 грн.; підготовка письмових доказів (додатків до позовної заяви) 1 год. вартістю 1 541 грн.; підготовка копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу 1 год. вартістю на суму 1 514 грн.; участь у 5 судових засіданнях вартістю 3000 за одне засідання, а всього на суму 15 000 грн.; оплата професійної правничої допомоги за прийняття рішення на користь клієнта (5% від стягненої суми) - 12 685 грн.

Загальна вартість витрат на професійну правничу допомогу складає 43 727 грн.

Аналогічна за змістом інформація міститься і в наданому позивачем Детальному описі робіт (наданих послуг) за позовом ТОВ "Стрим Техно" до фізичної особи-підприємця Вержановського О.О.

Представництво інтересів ТОВ "Стрим Техно" у справі №924/938/25 здійснював адвокат Прокоф`єв Віталій Ігорович на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВХ №1105578 від 04.09.2025, виданого на підставі договору про надання правничої допомоги №2201/25 від 22.01.2025.

Суд враховує, що відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 у справі №922/1163/18 виснував, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 виснувала, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (додаткова постанова Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21).

У постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи із принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується судом при розгляді справ як джерело права, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance проти України" від 23.01.2014, у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 та ін.).

Правова позиція щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу також відображена в постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18.

Як вбачається з матеріалів справи №924/938/25, позовна заява ТОВ "Стрим Техно" підписані представником позивача адвокатом Прокоф`євим В.І. Також, адвокат Прокоф`єв В.І., як представник позивача, був присутній в судових засіданнях Господарського суду Хмельницької області в режимі відеоконференції 14.10.2025 (з 11:59 год. по 12:13 год.), 30.10.2025 (з 11:13 год. по 12:38 год.), 12.11.2025 (з 11:51 год. по 12:26 год.), 25.11.2025 (з 11:45 год. по 12:31 год.), 16.12.2025 (з 11:09 год. по 11:52 год.).

Відтак, позивачем згідно з вимогами ст.74 ГПК України доведено надання йому послуг професійної правничої допомоги під час розгляду справи №924/938/25 у Господарському суді Хмельницької області.

За змістом ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Судом враховано правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, яку викладено в постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі №910/353/19, від 19.07.2021 у справі №910/16803/19, від 01.09.2021 у справі №910/13034/20.

В той же час, відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.4 ст.129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч.6, 7, 9 ст.129 цього Кодексу.

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд в тому числі і з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч.5-7, 9 ст.129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч.5-7, 9 ст.129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (правова позиція, викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

У своїй постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.4 ст.126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Суд зауважує, що адвокат та клієнт, керуючись принципом вільного волевиявлення щодо укладення договору про надання правової допомоги, вправі погодити між собою розмір та вартість такої допомоги. Клієнт має право погодитись або не погодитися із запропонованими тарифами (вартістю послуг) зважаючи на свої фінансові можливості. У разі ж погодження та підписання відповідного договору - клієнт оплачує вартість послуг адвоката за результатами їх надання та підтвердження. Проте, інший учасник у справі, на якого просить клієнт покласти понесені ним витрати на правову допомогу - не зобов`язаний повністю за свій рахунок відшкодовувати усю суму заявлених витрат на правову допомогу. Як вказано вище, при визначенні суми до відшкодування суд має виходити з критерію розумності їх розміру, з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, що спір про стягнення безпідставно збережених грошових коштів на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України є спором незначної складності за відсутності особливостей у такому спорі. При цьому, судова практика щодо спірних правовідносин є сталою. Зібрані та надані суду докази не мають значного обсягу (всього два рахунки-фактури та дві платіжні інструкції), на дослідження та підготовку яких адвокат витратив б значний час.

Відтак, підготовка позовної заяви не потребувала від представника позивача значних затрат часу, зусиль та аналізу великої кількості документів та норм чинного законодавства і судової практики для підготовки правової позиції у справі.

Очевидно, що і підготовка письмових доказів в якості додатків до позовної заяви та підготовка копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу також не потребували значного часу.

Наведене свідчить про необґрунтовано завищений обсяг часу, витраченого на таку підготовку та, відповідно, є неспівмірними з обсягом наданих послуг.

Суд звертає увагу, що складання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, що складаються з витрат зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в силу вимог п.9 ч.3 ст.162 ГПК України є обов`язком позивача та складовою частиною змісту позовної заяви та не потребує підготовки окремим документом.

Також суд встановив, що адвокат Прокоф`єв В.І. брав участь у судових засіданнях Господарського суду Хмельницької області 14.10.2025, 30.10.2025, 12.11.2025, 25.11.2025, 16.12.2025 в режимі відеоконференції. При цьому, у трьох судових засіданнях (30.10.2025, 12.11.2025, 25.11.2025) судом оголошувались перерви за клопотаннями представника позивача. Відтак, витрати щодо участі адвоката у 5 судових засіданнях вартістю 3 000 грн. за одне засідання, а всього на суму 15 000 грн., які включені у обсяг наданої правової допомоги, є неспівмірними з обсягом наданих послуг та витраченим на них часом.

Щодо включення до витрат на надання правничої допомоги додаткової винагороди адвоката за задоволення позовних вимог в розмірі 5% від задоволених позовних вимог, що становить 12 685 грн., суд зазначає таке.

Чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як додаткова винагорода адвоката за задоволення позовних вимог, так званий "гонорар успіху", але господарський суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 в справі №904/4507/18 фактично дійшла висновку про можливість існування "гонорару успіху" як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом такого виду винагороди як "гонорар успіху" у договорі про надання правової допомоги, що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.

Відтак, враховуючи дані позиції Великої Палати Верховного Суду, клієнт і адвокат користуючись принципом свободи договору можуть визначити додаткові витрати між собою у вигляді "гонорару успіху", проте вказане не підпадає під пряме визначення адвокатських послуг, а відповідно не може переноситись на іншу сторону (не сторону такого договору).

Суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 19.10.2000 (щодо справедливої сатисфакції) у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". Європейський суд з прав людини вказав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Правовий аналіз наведеного вище надає суду підстави для висновку, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у від 19.12.2023 у справі №904/3745/22, від 20.12.2023 року у справі №910/5483/22.

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Суд звертає увагу, що у даній справі підставою для звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу є приписи статей 123, 124, 126, 129, 244 ГПК України і вимога позивача обумовлена саме необхідністю вирішити питання про розподіл сплачених ним судових витрат (визначених як професійна правнича допомога), що відповідно до вказаних норм процесуального права підлягають розподілу між сторонами.

Своєю чергою, у акті №2 від 16.12.2025 "гонорар успіху" визначено саме як оплата правничої допомоги за прийняття рішення на користь клієнта. Тобто, "гонорар успіху" не є складовою витрат на професійну правничу допомогу.

Одночасно, така винагорода адвокату за досягнення позитивного рішення у справі як "гонорар успіху", за своїм змістом і правовою природою не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні статей 632, 903 Цивільного кодексу України та статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а є платою за сам результат (позитивне рішення), досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг, так як і не є професійною правничою допомогою в розумінні п.1 ч. 2 ст. 126 ГПК України, оскільки не є послугою адвоката та не відноситься до судових витрат.

Оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, врахувавши обсяг послуг, наданих адвокатом, предмет спору та складність справи, що розглядалася господарським судом, а також результат вирішення спору, взявши до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства та наведені вище критерії, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 43 727 грн. частково не відповідають критерію пропорційності, розумності та справедливості та є завищеним з огляду на складність цієї справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ТОВ "Стрим Техно" та стягнення з фізичної особи-підприємця Вержановського О.О. на користь позивача 15 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, які відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), пропорційності, справедливості та розумності їхнього розміру. В іншій частині заяви ТОВ "Стрим Техно" суд не покладає такі витрати на відповідача.

Отже, враховуючи усе вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката.

Керуючись ст.ст.2, 4, 15, 73, 74, 86, 123, 129, 221, 244, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою "Стрим Техно" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат з фізичної особи-підприємця Вержановського Олега Олеговича на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Вержановського Олега Олеговича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрим Техно" (04123, м. Київ, вул. Світлицького, 35, 66/3, ) 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

В задоволенні решти заяви - відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29.12.2025.

Суддя О.І. Шевчук