ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 рокум. ОдесаСправа № 916/4979/24
м. Одеса, проспект Шевченка, 29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Діброви Г.І.,

Принцевської Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Одеської області

від 11 березня 2025 року (повний текст складено 11.03.2025)

у справі № 916/4979/24

за позовом Акціонерного товариства ,,Сенс Банк

до відповідачів:

1.Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Зоря,

2. ОСОБА_1 ,

3. ОСОБА_2 ,

4. ОСОБА_3

про солідарне стягнення 260 189,55 грн.

суддя суду першої інстанції: Лічман Л.В.,

місце прийняття рішення: м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі також - позивач, АТ «Сенс Банк», Банк) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просило (з урахуванням уточнення позовних вимог) стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Зоря» (далі також - відповідач-1, Товариство), ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач-2), ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , відповідач-3) та ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 , відповідач-4) заборгованість по відсотками за користування кредитом у розмірі 260 189,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку ТОВ ,,Зоря як позичальника умов Кредитного договору від 04.09.2020 №CDMB000245, укладеного між Акціонерним товариством "Альфа-Банк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Сенс Банк") та відповідачем-1, в частині повного та своєчасного повернення відсотків за користування кредитом. При цьому, заборгованість за тілом кредиту у позичальника відсутня.

Оскільки виконання зобов`язань ТОВ «Зоря» за цим Кредитним договором забезпечено порукою згідно з Договорами поруки від 04.09.2020 №CDMB000245/1, №CDMB000245/2 та №CDMB000245/3, укладеними між поручителями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 відповідно, та кредитором (Банком), позивач вважає, що спірну суму необхідно стягнути з відповідачів солідарно.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.03.2025 у справі №916/4979/24 (суддя Лічман Л.В.) позов задоволено. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Зоря, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства ,,Сенс Банк заборгованість за відсотками в розмірі 260 189,55 грн. Також вказаним рішенням здійснено розподіл судових витрат, а саме: стягнуто на користь Банку з кожного з відповідачів по 975,71 грн. судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, враховуючи укладення відповідачем-1 та Банком Кредитного договору та існування у поручителів (відповідачів 2, 3, 4) солідарного обов`язку нести всі ризики, пов`язані з порушенням з боку ТОВ «Зоря» власних зобов`язань за цим Кредитним договором. Встановивши, що ТОВ «Зоря», виконавши обов`язок щодо повернення тіла кредиту, проценти за користування ним сплатило лише частково, місцевий господарський суд дійшов висновку про правомірність вимог Банку про стягнення з відповідачів солідарно відповідної заборгованості.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми заборгованості за відсотками, суд встановив, що даний розрахунок є арифметично правильним та здійсненим у відповідності до умов Кредитного договору та вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 11.03.2025 у справі №916/4979/24 та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Так, апелянт вказує, що Господарським судом Одеської області було відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Костіна С.О.

Відповідно до ухвали Господарського суду Одеської області від 21.02.2023 у справі №916/856/21, зокрема: платоспроможність ТОВ «Зоря» () вважається відновленою, у зв`язку з погашенням вимог кредиторів. Припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів. Припинено процедуру розпорядження майном. Припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича (свідоцтво №1462 від 15.07.2013). Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню. Вимоги щодо неустойки (штрафу, пені) вважаються погашеними. Провадження у справі №916/856/21 закрито.

Посилаючись на положення Кодексу України з процедур банкрутства, апелянт вказує, що боржник задовольняє вимоги кредиторів, відповідно до реєстру вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені) в межах справи про банкрутство. У разі задоволення всіх вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені), господарський суд ухвалою закриває провадження у справі про банкрутство. Вимоги щодо неустойки (штрафу, пені) вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі.

Враховуючи вказане, апелянт переконаний у тому, що оскільки ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.02.2023 у справі №916/856/21 провадження у вказаній справі було закрито, а вимоги щодо неустойки (штрафу, пені) вважаються погашеними, то позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за відсотками з відповідачів у справі №916/4979/24 є безпідставними та такими, що не підлягали задоволенню.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 01.04.2025, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Діброви Г.І., Колоколова С.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 11.03.2025 у справі №916/4979/24; вирішено розглянути справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу; роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань.

АТ «Сенс Банк» своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У зв`язку із відрахуванням зі штату суду у відставку судді-члена колегії Колоколова С.І., розпорядженням керівника апарату суду від 25.12.2025 №521 призначено повторний автоматизований розподіл справи №916/4979/24.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2025 для розгляду справи №916/4979/24 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.12.2025 справу №916/4979/24 прийнято до свого провадження вищевизначеним складом колегії суддів.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

12.08.2022 на позачергових Загальних зборах акціонерів АТ "Альфа-Банк" було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на Акціонерне товариство "Сенс Банк", а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства "Альфа-Банк" шляхом затвердження його в новій редакції.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.10.2019 між Акціонерним товариством "Альфа-Банк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Сенс Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зоря» (Клієнт) було укладено договір на комплексне банківське обслуговування №03767908 (Договір №03767908), шляхом підписання Клієнтом анкети-заяви про приєднання до публічної пропозиції Банку.

Відповідно до п.2.2 Загальних умов Договору №03767908, Банк зобов`язується на підставі правочинів про використання продуктів Банку надавати банківські та інші фінансові послуги, а Клієнт зобов`язується сплачувати Банку винагороду за його послуги та виконувати інші зобов`язання відповідно до цього Договору.

За пунктом п.2.6 Загальних умов Договору №03767908, порядок надання послуг за кожним з продуктів Банку визначається відповідними умовами Договору та правочинами про використання продуктів Банку, що вчиняються сторонами на підставі Договору.

У розділі «Разовий кредит. Кредитна лінія» Договору №03767908 встановлені умови надання та повернення кредиту, порядок нарахування, сплати та зміни процентів за користування кредитом, наслідки порушення зобов`язань за кредитом та інші відповідні умови.

Згідно п. 1.1. цього розділу, Банк, за умови укладення додаткового договору про надання кредиту, надає Клієнту разовий кредит або відкриває позичальнику відновлювальну/невідновлювальну кредитну лінію в межах встановленого Кредитним договором Ліміту фінансування, а Клієнт, в свою чергу, зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом, виконувати інші умови цього розділу та Кредитного договору та повернути Банку кредит у строки, встановлені Кредитним договором.

За приписами п. 3.1 розділу «Разовий кредит. Кредитна лінія» Договору №03767908, проценти нараховуються щомісяця на суму заборгованості за кредитом/на суму кожного траншу протягом усього строку наявності такої заборгованості, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. При цьому день надання та день повернення коштів вважаються як один день.

Проценти, нараховані за місяць, Клієнт зобов`язаний сплачувати щомісяця у строк з 1-го (включно) по 5-те (включно) число наступного за тим, за який вони нараховані. У разі повного повернення кредиту/траншу, в тому числі, але не виключно, дострокового, проценти, нараховані за користування кредитом/траншем, повинні бути сплачені до моменту такого повернення. При цьому, якщо коштів, що направляються на повне повернення кредиту/траншу, недостатньо для повної сплати процентів за його користування, то вважається що строк сплати таких процентів наступив. Сума заборгованості по сплаті процентів, що не повернена у будь-який з зазначених вище строків, на наступний банківський день за днем закінчення відповідного строку вважається простроченою… (п. 3.2 розділу «Разовий кредит. Кредитна лінія» Договору №03767908).

З огляду на матеріали справи вбачається, що 04.09.2020 між сторонами був укладений Додатковий договір про надання кредиту №CDMB000245 (Кредитний договір) до Договору №03767908.

Відповідно до п. 1 Кредитного договору Банк в порядку та на умовах, визначених цим Кредитним договором та Договором №03767908, зобов`язується надати Клієнту кредит у національній валюті, а Клієнт зобов`язується своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування Кредитом, використати його за цільовим призначенням, виконати інші умови цього Кредитного договору і Договору та повернути Банку кредит у терміни, встановлені цим Кредитним договором.

Пунктом 2 Кредитного договору встановлено, що Банк надає Клієнту Кредит на наступних умовах:

- сума кредиту 1 951 204,26 грн;

- дата повернення кредиту до 03.09.2021 (включно);

- графік повернення кредиту: до 03 числа кожного місяця у розмірі 216 800,00 грн в період з січня по серпень 2021, до 03.09.2021 216 804,26 грн;

- розмір процентів за користування кредитом 17,9% річних;

- тип процентної ставки (процентів) за користування кредитом фіксована.

- забезпечення виконання зобов`язань Клієнта за цим Кредитним договором: порука ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на всю суму зобов`язань Клієнта за цим Кредитним договором.

Цей Кредитний договір вважається укладеним з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов`язань Клієнта за цим Кредитним договором (п.6 Кредитного договору).

Кредитний договір підписано уповноваженими представниками Банку та позичальника, підписи яких скріплені печатками обох сторін.

Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника 04.09.2020 між АТ "Альфа-Банк" та:

- ОСОБА_1 (поручитель) був укладений Договір поруки №CDMB000245/1,

- ОСОБА_3 (поручитель) був укладений Договір поруки №CDMB000245/2,

- ОСОБА_2 (поручитель) був укладений Договір поруки №CDMB000245/3.

Умови вказаних Договорів поруки є ідентичними.

Так, згідно з п. 1.1 Договорів поруки, Поручитель поручається за виконання ТОВ ,,Зоря (Боржник) зобов`язання, що виникло на підставі Кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому:

- обов`язок повернути Банку кредит у сумі 1 951 204,26 грн, частинами і у такі строки: до 03 числа кожного місяця у розмірі 216 800,00 грн за період з січня по серпень 2021, до 03.09.2021 216 804,26 грн;

- обов`язок щомісяця сплачувати Банку проценти за користування кредитом у розмірі 17,9% річних… у строк, визначений в основному договорі...

Боржник та Поручитель відповідають перед Банком за порушення обов`язків, передбачених п.1.1 цього Договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник (п.3.1 Договорів поруки).

Відповідно до п.3.2 Договорів поруки, передбачена п. 3.1 цього Договору відповідальність Поручителя наступає у випадку, якщо Боржник допустить повне або часткове невиконання обов`язків у встановлені основним Договором та/або законодавством України строки, зазначених у п.1.1 цього Договору.

Згідно з п. 5.2 Договорів поруки, вони діють до повного виконання зобов`язань Боржника за основним договором…

Також місцевим господарським судом встановлено, що Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав, надавши 04.09.2020 відповідачу-1 в межах встановленого ліміту кошті у розмірі 1 951 204,26 грн, про що свідчать виписки по особовим рахункам Клієнта.

Разом з цим, матеріали справи (банківські виписки по особовим рахункам Клієнта) свідчать, що позичальником (ТОВ «Зоря») повернуто Банку увесь кредит частинами, а саме: 21.01.2021 216 800,00 грн, 28.09.2021 300 000,00 грн, 04.11.2021 200 000,00 грн, 05.11.2021 400 000,00 грн, 10.11.2021 834 404,26 грн, про що також зазначає і особисто позивач.

Крім того, з боку ТОВ «Зоря» Банку сплачено 113 828,95 грн. процентів, з яких: 09.10.2020 25 765,49 грн, 02.11.2020 8 413,19 грн, 06.11.2020 21 169,41 грн, 06.11.2020 ? 159,94 грн, 01.12.2020 320,65 грн, 08.12.2020 28 147,73 грн, 08.12.2020 159,94 грн, 04.01.2021 342,33 грн, 21.01.2021 29 080,33 грн, 21.01.2021 159,94 грн, 01.02.2021 110,00 грн.

Однак, як стверджує позивач, всупереч взятим на себе зобов`язанням, Позичальником не сплачено проценти за користування кредитом у розмірі 260 189,55 грн, які нараховано до 09.11.2021.

Зважаючи на вищевикладене, Банк звернувся до господарського суду з відповідним позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за відсотками у вищезазначеному розмірі по Кредитному договору №CDMB000245.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Перш за все судова колегія зазначає, що сторонами жодним чином не оспорюється повне виконання відповідачем-1 своїх обов`язків за Кредитним договором в частині основного зобов`язання на суму 1 951 204,26 грн. та часткового виконання Кредитного договору в частині здійснення оплати процентів у загальній сумі 113 828,95 грн.

Також, не оспорюється факт порушення з боку відповідача-1 умов Кредитного договору щодо повної та своєчасної сплати передбачених цім Договором процентних платежів.

Жодних заперечень щодо Договорів поруки у відповідачів немає тощо.

Тобто, вищенаведені факти не підлягають повторному встановленню.

Разом з цим, у апеляційній скарзі відповідач-2 наполягає на відмові у задоволенні позовних вимог і єдиним доводом апелянта є те, що з огляду на існування ухвали Господарського суду Одеської області від 21.02.2023 у справі №916/856/21, якою закрито провадження у вказаній справі про банкрутство, а вимоги конкурсних кредиторів та вимоги щодо неустойки (штрафу, пені) вважаються погашеними, то позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за відсотками з відповідачів у справі №916/4979/24 є безпідставними.

Враховуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів у даному випадку переглядає оскаржуване рішення лише в зазначених межах апеляційного звернення, що узгоджується із приписами ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України,

Отже, єдиним та ключовим питанням, що підлягає з`ясуванню судом апеляційної інстанції, є: наявність/відсутність підстав для задоволення позову Банку про стягнення заборгованості по відсоткам, враховуючи результат судової справи №916/856/21, який відображений в ухвали Господарського суду Одеської області від 21.02.2023 у вказаній справі.

Частиною 1 ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як зазначалось вище, за положеннями укладеного між Банком та ТОВ «Зоря» Кредитного договору від 04.09.2020, Товариство мало, крім сплати кредиту, щомісячно сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом у такий строк: з 1-го (включно) по 5-те (включно) число наступного за тим, за який вони нараховані. Проценти нараховуються на суму основного боргу. У разі повного повернення кредиту/траншу, в тому числі, але не виключно, дострокового, проценти, нараховані за користування кредитом/траншем, повинні бути сплачені до моменту такого повернення. При цьому, датою повернення кредиту визначено 03.09.2021 (включно). Однак, відповідні платежі відповідач-1 здійснював протягом періоду з 09.10.2020 по 01.02.2021 на загальну суму 113 828,95 грн. Після 01.02.2021 сплату процентів за користування кредитними коштами Товариство припинило, що є порушенням відповідного зобов`язання позичальника.

Разом з тим, з боку ТОВ «Зоря» здійснено повне погашення тіла кредиту основного зобов`язання за Кредитним договором, останній платіж по якому здійснено Товариством 10.11.2021.

Враховуючи вказане, відповідно до умов Кредитного договору, Банком здійснювалось щомісячне нарахування процентів у період: з 04.09.2020 (дата укладення Кредитного договору та отримання ТОВ «Зоря» коштів у розмірі 1 951 204,26 грн.) по 09.11.2021 (включно) (день, що передував даті погашення основного кредитного зобов`язання).

Водночас судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, у 2021 ТОВ „Зоря звернулось до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в зв`язку із неспроможністю виконання своїх грошових зобов`язань.

Відносини неплатоспроможності, які виникають з моменту порушення справи про банкрутство - це врегульовані законодавцем правовідносини щодо формування грошових вимог кредиторів до боржника, визначення їх черговості, призначення арбітражного керуючого на виконання певних повноважень у справах про банкрутство, введення щодо боржника передбаченої законодавством про банкрутство процедури (розпорядження майном, санації чи ліквідації), виявлення активів боржника, їх реалізації та справедливого розподілу грошових коштів, отриманих внаслідок продажу активів боржника.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.04.2021 у справі №916/856/21 було відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Зоря»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого.

У вказаній ухвалі судом зазначено, що на виконання вимог ст. 34 КУзПБ заявником надано звітність фінансово-господарського стану та баланс; статут підприємства; перелік кредиторів боржника; довідку щодо наявності майна з зазначенням його балансової вартості; довідку щодо наявності заставного майна.

Водночас, пунктом 8 резолютивної частини вказаної ухвали встановлено здійснити оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ „Зоря на офіційному веб-порталі судової влади України з метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника.

Після публікації оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ „Зоря від 27.04.2021 №66350 з заявою про визнання кредитором до боржника звернулось АТ „Альфа-Банк з вимогами в сумі 1 829 983,48 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.06.2021 було прийнято заяву АТ „Альфа-Банк про визнання кредиторських вимог у справі №916/856/21 про банкрутство ТОВ „Зоря в сумі 1 829 983,48 грн., з яких: 4 540,00 грн вимоги першої черги (судовий збір), 1 734 404,26 грн вимоги четвертої черги (основна кредитна заборгованість), 95 579,22 грн. вимоги шостої черги (заборгованість зі сплати відсотків), згідно з відзивом арбітражного керуючого від 07.06.2021 за вих №02-28.

Відповідно до ухвали від 15.06.2021 визнані вимоги, зокрема, АТ «Альфа-Банк» до боржника в сумі 1 829 983,48 грн.

Провадження у справі №916/856/21 було закрито відповідною ухвалою суду від 21.02.2023.

Отже, позовні вимоги про стягнення нарахованих позивачем процентів заявлені Банком за період з 04.09.2020 по 09.11.2021, тобто протягом періоду, коли відповідач-1, у тому числі, перебував у процедурах банкрутства, передбачених Законом про банкрутство.

Так, провадження у справах про банкрутство регулюється Кодексом України з процедур банкрутства (далі КУзПБ), Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України (ч. 1 ст. 2 КУзПБ).

За змістом наведених у статті 1 КУзПБ термінів, що вживаються для цілей цього Кодексу:

- грошовим зобов`язанням (боргом) є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України;

- боржником, серед іншого, є юридична особа, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав;

- кредитором, серед іншого, є юридична особа, яка має вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника;

- конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника;

- поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Отже, класифікація кредиторів законодавцем здійснена в залежності від часу, або періоду виникнення грошового зобов`язання боржника. Тобто, поточними є кредитори із вимогами до боржника, що ґрунтуються на зобов`язаннях, які виникли після порушення провадження у справі.

При цьому, за приписами ч. 1 ст. 1 КУзПБ, склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Відповідно, вимоги до боржника, які виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника, є конкурсними, а вимоги, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство, є поточними.

Відтак, враховуючи те, що відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Зоря» відбулось 27.04.2021, про що винесена відповідна ухвала суду у справі №916/856/21, судова колегія зазначає, що нараховані Банком проценти до 27.04.2021 відносяться до конкурсних вимог кредитора, а здійсненне позивачем у даній справі нарахування у період з 27.04.2021 по 09.11.2021 розцінюється як поточні вимоги.

Згідно приписів ч. 14 ст. 39 КУзПБ, з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом та в межах провадження у справі.

Пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених цим Кодексом.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство юридичних осіб та порядок розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, статтями 45, 46, 47 КУзПБ.

Зокрема, згідно зі ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

При цьому, за змістом вищезазначених норм порядок задоволення грошових вимог конкурсних кредиторів передбачає, зокрема, визнання господарським судом таких вимог та їх внесення арбітражним керуючим до реєстру вимог кредиторів.

Натомість, порядок задоволення грошових вимог поточних кредиторів згідно норм КУзПБ є відмінним.

Так, відповідно до абзацу 3 ч. 8 ст. 45 КУзПБ до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Отже, до визнання боржника банкрутом пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення здійснюється у порядку розгляду спору в позовному провадженні та ухвалення господарським судом за результатом такого розгляду відповідного рішення.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 13.11.2024 у справі №916/1950/16(916/4694/15).

При цьому, судова колегія враховує, що частиною 1 ст. 41 КУзПБ визначено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Крім того, за положеннями ч. 3 ст. 41 КУзПБ, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Судова колегія звертає увагу на те, що означені норми є імперативними по відношенню до вимог конкурсних кредиторів, в розумінні приписів КУзПБ.

При цьому, заборони на нарахування відсотків по кредитним зобов`язанням боржника за діючим Кредитним договором після відкриття справи про банкрутство у КУзПБ не встановлено.

Таким чином, мораторій поширює свою дію на конкурсну заборгованість, однак не поширює на поточну; поточні вимоги кредиторів боржника знаходяться у вільному правовому режимі до визнання боржника банкрутом (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 20.11.2018 у справі №5023/10655/11).

Колегія суддів звертає увагу, що у матеріалах даної справи - №916/4979/24 відсутні докази того, що АТ "Альфа-Банк", будучи конкурсним кредитором у розумінні ст.1 КУзПБ та маючи відповідні грошові вимоги до ТОВ «Зоря», які підтверджені рішенням Господарського суду Одеської області від 11.03.2025 у даній справі, зверталось до Господарського суду Одеської області з грошовими вимогами до ТОВ «Зоря» саме за Кредитним договором №CDMB000245 в межах справи про банкрутство №916/856/21.

Водночас, суд апеляційної інстанції наголошує, що на кваліфікацію цих вимог як конкурсних не впливає той факт, що вони можливо не заявлялись Банком в межах справи про банкрутство ТОВ «Зоря».

Статтею 90 КУзПБ передбачено особливості закриття провадження у справі про банкрутство.

Так, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 90 КУзПБ господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо відновлено платоспроможність боржника або погашені всі вимоги кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів.

Отже, законодавцем регламентовано, що дії з погашення вимог кредиторів мають бути виконані на момент закриття провадження судом, а відновлення платоспроможності боржника має бути встановлено, як юридичний факт, на момент проведення судового засідання при прийнятті рішення про закриття провадження у справі.

21.02.2023 вказаний господарський суд виніс ухвалу у справі №916/856/21, якою ухвалив, зокрема:

- платоспроможність ТОВ «Зоря» вважати відновленою, у зв`язку з погашенням вимог кредиторів;

- припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів.

- припинити процедуру розпорядження майном.

- вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважати погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню.

- вимоги щодо неустойки (штрафу, пені) вважати погашеними.

- провадження по справі №916/856/21 закрити.

Зазначена ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалась, набрала законної сили 21.02.2023 та є чинною.

Відповідно до ч. 7 ст. 41 КУзПБ, боржник, власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, власник корпоративних прав боржника, а у випадках, передбачених законодавством, - третя особа протягом провадження у справі про банкрутство з метою погашення вимог кредиторів та закриття провадження у справі мають право задовольнити всі вимоги конкурсних кредиторів відповідно до реєстру вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені).

Для одночасного погашення всіх вимог кредиторів арбітражний керуючий зобов`язаний надати особі, яка виявила намір погасити вимоги кредиторів, реєстр вимог кредиторів.

У разі задоволення всіх вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені), господарський суд ухвалою закриває провадження у справі про банкрутство. Вимоги щодо неустойки (штрафу, пені) вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі.

Колегія суддів вважає за необхідне звернутися до висновків про застосування норм права, які викладені у постанові Верховного Суду від 08.06.2023 у справі №902/1169/21, відповідно до яких аналіз ч. 7 ст. 41 КУзПБ дає підстави для висновку, що законодавець надав можливість одночасного погашення боргів кредиторів з прощенням неустойки саме конкурсних кредиторів.

Згідно з п.4 ч. 1 ст. 90 КУзПБ, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо відновлено платоспроможність боржника або погашені всі вимоги кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів.

Тож, закриваючи провадження у справі про банкрутство ТОВ «Зоря» на підставі п. 4 ч. 1 ст. 90 КУзПБ, суд виходив з того, що на день проведення підсумкового засідання господарського суду у справі №916/856/21 про банкрутство ТОВ «Зоря» всі вимоги кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів у розумінні ст. 1 КУзПБ є погашеними (окрім вимог щодо неустойки).

Відповідно до ч. 4 ст. 90 КУзПБ у випадках, передбачених пунктами 4-6 ч. 1 цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Отже, в силу прямої вказівки, що міститься у положеннях ч. 4 ст. 90 КУзПБ вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

При цьому, судова колегія наголошує на тому, що вищенаведені норми законодавства стосуються конкурсних вимог, тобто тих, які у даному випадку виникли до 27.04.2021.

При цьому, з наданого позивачем розрахунку заборгованості по процентам за Кредитним договором №CDMB000245 вбачається, що у період з 04.09.2020 по 31.03.2021 Банком нараховано 192 236,81 грн.

У період з 01.04.2021 по 30.04.2021 сума нарахованих процентів складає 25 517,13 грн. При цьому, вказана сума нарахована, виходячи з кількості прострочених для сплати днів 30, а відтак, з 01.04.2021 по 26.04.2021 сума процентів, яка підлягала сплаті становить 22 114,85 грн.

Разом з цим, як зазначає сам позивач та підтверджується матеріалами справи №916/4979/24, Товариство сплатило станом на 27.04.2021 проценти у сумі 113 828,95 грн.

Таким чином, загальний розмір вимог Банку по процентам за Кредитним договором №CDMB000245 станом на момент відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Зоря» (27.04.2021) становив 100 522,71 грн. ((192 236,81+22 114,85) 113 828,95)), які у розумінні положень КУзПБ є конкурсними вимогами, а відтак, з урахуванням закриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Зоря», вказані вимоги у сумі 100 522,71 грн заборгованості по відсоткам вважаються погашеними.

Проте, інші вимоги до позичальника по нарахованим процентам виникли у Банку після відкриття справи про банкрутство ТОВ «Зоря», а саме з 27.04.2021 і таке нарахування було Банком припинено 09.11.2021.

Перевіривши наданий Банком розрахунок, судова колегія зазначає, що визначена позивачем сума процентів у період з 01.05.2021 по 09.11.2021 становить 156 264,73 грн. Водночас, ураховуючи залишок днів (4 дні) у квітні 2021, а саме: з 27.04.2021 по 30.04.2021, загальна сума нарахованих Банком процентів у період з 27.04.2021 по 09.11.2021 дорівнює 159 667,01 грн.

Саме вказана сума (159 667,01 грн), заявлена Банком у позовному провадженні у даній справі, має характер поточних вимог, оскільки вона нарахована за період з дати відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Зоря» - 27.04.2021 по 09.11.2021.

Як зазначалось вище, поточні вимоги пред`являються боржнику до визнання останнього банкрутом та їх задоволення здійснюється у порядку розгляду спору в позовному провадженні та ухвалення господарським судом за результатом такого розгляду відповідного рішення. Поточні вимоги кредиторів боржника знаходяться у вільному правовому режимі до визнання боржника банкрутом.

Оскільки у даному випадку ліквідаційної процедури не було застосовано, ТОВ «Заря» не було визнано банкрутом, а навпаки, ухвалою від 28.02.2023 у справі №916/856/21 була відновлена платоспроможність ТОВ «Зоря», судова колегія зазначає, що вимоги щодо стягнення заборгованості у сумі 159 667,01 грн., яка має характер поточних вимог (які виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство), може бути стягнута за результатом розгляду спору у позовному провадженні у цій справі.

Відтак, аргументи апелянта частково визнаються судом безпідставними, оскільки такі доводи ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм законодавства, які регулюють відповідні правовідносини.

Водночас, приймаючи до уваги вищенаведені обставини справи в їх сукупності, судова колегія вважає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі, частково знайшли свої підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, оскільки останнє прийнято судом першої інстанції без належного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи та без застосування норм права, які підлягали застосуванню, що призвело до прийняття судом першої інстанції помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки доказів сплати 159 667,01 грн. заборгованості за відсотками відповідачами не надано, розмір вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи та відповідачами не спростовано, судова колегія зазначає, що позовні вимоги про стягнення процентів у вказаній сумі є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В іншій частині (у сумі 100 522,71 грн.) позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на те, що вони у розумінні положень КУзПБ є конкурсними вимогами та вважаються погашеними, з урахуванням існування справи №916/856/21 про банкрутство ТОВ «Зоря», провадження в кій було закрито 21.02.2023.

Щодо позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів, суд апеляційної інстанції зауважує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, у тому числі порукою.

Положеннями ст. 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 541 Цивільного кодексу України встановлено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

За приписами ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Частиною 1 ст. 559 Цивільного кодексу України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання.

Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання (ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України).

Матеріали справи №916/4979/24 не містять доказів виконання з боку ТОВ «Заря» у повному обсязі взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором. Також, відсутні докази виконання відповідачами 2, 3, 4 відповідних договорів поруки.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що зобов`язання позичальника ТОВ «Зоря» на користь Банку в частині сплати процентів у сумі 159 667,01 грн. за користування кредитом не виконані, поручителі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як солідарні боржники відповідають перед кредитором за виконання зобов`язання відповідачем-1 у тому ж обсязі, що і останній.

На дату звернення позивача з позовом, обставин припинення поруки з підстав визначених чинним законодавством судом не встановлено.

При цьому, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача-1 процентів за користування кредитом у розмірі 100 522,71 грн., позовні вимоги про стягнення з поручителів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 100 522,71 грн. заборгованості за процентами є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування рішення Господарського суду Одеської області від 11.03.2025 у справі №916/4979/24, з прийняттям нового рішення у цій частині про часткове задоволення позовних вимог.

Частиною 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи приписи п.2 ч.1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів, з підстав часткового задоволення апеляційної скарги, скасування судового рішення та часткового задоволення позовних вимог, здійснено перерозподіл судових витрат зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Одеської області від 11.03.2025 у справі №916/4979/24 - скасувати.

Позов Акціонерного товариства ,,Сенс Банк до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Зоря, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Зоря (67413, Одеська обл., Роздільнянський р-н, село Новоселівка, код 03767908), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства ,,Сенс Банк (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100, код 23494714) заборгованість за відсотками в розмірі 159 667 (сто п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот шістдесят сім) грн. 01 коп.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути в рівних частках з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Зоря (67413, Одеська обл., Роздільнянський р-н, село Новоселівка, код 03767908), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 , ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства ,,Сенс Банк (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100, код 23494714) суму судового збору в розмірі 2 395,00 грн. (по 598,75 грн. з кожного) за подання позовної заяви.

Стягнути з Акціонерного товариства ,,Сенс Банк (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100, код 23494714) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 1 809,20 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази.

Матеріали справи №916/4979/24 повернути до Господарського суду Одеської області.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Діброва Г.І.

Суддя Принцевська Н.М.