ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30.12.2025м. ДніпроСправа № 904/7180/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., розглянувши матеріали позовної заяви

За позовом Марганецької міської ради, 53407, Дніпропетровська обл., м. Марганець, вул. Єдності, буд. 29-А,

до відповідача-1: Приватного підприємства «Виробниче інвестиційне підприємство «УКРСІЧІНВЕСТКОРПОРЕЙШН», 49020, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 8, кв. 13,

відповідача-2: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про зобов`язання вчинити певні дії

СУТЬ СПОРУ:

Марганецька міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного підприємства «Виробниче інвестиційне підприємство «УКРСІЧІНВЕСТКОРПОРЕЙШН» та ОСОБА_1 , в якій просить суд:

- визнати недійсним правочин, оформлений Актом приймання-передачі нерухомого майна у власність співвласнику Приватного підприємства «Виробниче інвестиційне підприємство «УКРСІЧІНВЕСТКОРПОРЕЙШН» від 19.02.2025, укладений між директором Приватного підприємства «Виробниче інвестиційне підприємство «УКРСІЧІНВЕСТКОРПОРЕЙШН» Мироненко Анною Миколаївною та фізичною особою ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазур Я.В., зареєстрований в реєстрі за №997 та № 998;

- застосувати наслідки недійсності правочину - Акту приймання-передачі нерухомого майна у власність співвласнику Приватного підприємства «Виробниче інвестиційне підприємство «УКРСІЧІНВЕСТКОРПОРЕЙШН» від 19.02.2025, укладений між директором Приватного підприємства «Виробниче інвестиційне підприємство «УКРСІЧІНВЕСТКОРПОРЕЙШН» Мироненко Анною Миколаївною та фізичною особою ОСОБА_1 , зареєстрований в реєстрі за № 997 та № 998, а саме: скасувати рішення приватного нотаріуса Мазур Яни Володимирівни, Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області (індексний номер 77460071 від 25.02.2025) про державну реєстрацію прав та їх щодо нерухомого майна частин будівлі контори управління (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3), що розташоване за адресою Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Кленова, 12-а.

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами, господарський суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до п.1, п.2 частини другої ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", з 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00грн.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір", п. 8.23 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22).

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ст. 9 Закону України "Про судовий збір").

Оскільки при зверненні до Господарського суду Дніпропетровської області заявлено дві вимоги немайнового характеру, позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 4 844,80грн.

Позивачем у якості доказу оплати судового збору за подання позовної заяви надані квитанції №621 від 08.12.2025р у розмірі 2 422,40грн.

З довідки Господарського суду Дніпропетровської області №365/25 від 18.12.2025р. убачається, що платіжний документ №621 від 08.12.2025р. був використаний у справі № 904/7050/25.

Відтак додана позивачем до позовної заяви платіжна інструкція №621 від 08.12.2025р. не є належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, що є порушенням вимог пункту 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Суд з`ясував, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2025р. у справі № 904/7050/25 повернуто позивачу позовну заяву від 12.12.2025р. і додані до неї документи, у тому числі платіжну інструкцію №621 від 08.12.2025р.

Пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Не звернення позивача станом на даний момент до суду із клопотанням про повернення судового збору у справі № 904/7050/25 не є гарантією неподання ним такого клопотання у майбутньому.

У разі прийняття судом платіжної інструкції №621 від 08.12.2025р. як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі № 904/7180/25 позивач, після ухвалення судом рішення у цій справі, не буде позбавлений можливості подання клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справі № 904/7050/25.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви за умови повернення без розгляду попередньо поданої заяви було предметом розгляду Верховним Судом.

Так, у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що у разі якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми Закону).

Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому заявник/позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника / позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник / позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була залишена без розгляду. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі №160/554/23.

З огляду на викладене позивачу слід надати докази сплати судового збору у розмірі 4 844,80грн.

Враховуючи викладене, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 174 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для її залишення без руху.

Відповідно до частин першої, другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Марганецької міської ради - залишити без руху.

Марганецькій міській раді протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати докази сплати судового збору у розмірі 4 844,80грн.

Роз`яснити, що у випадку невиконання позивачем вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя С.П. Панна