ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2025 р. Справа № 914/2047/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.,

розглянув без повідомлення (виклику) представників сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лоза»

на рішення Господарського суду Львівської області від 05.11.2025 (повне рішення складено 05.11.2025, суддя Крупник Р.В.)

у справі № 914/2047/25

за позовом Західного міжобласного територіального відділення антимонопольного комітету України, м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лоза», м. Львів

про стягнення штрафу та пені

Західне міжобласне територіальне відділення антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Львівської області із позовною заявою про стягнення штрафу та пені з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лоза».

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем зазначено, що рішенням адміністративної колегії позивача № 63/92-р/к від 12.10.2023 відповідача визнано таким, що вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.4 ч.2 ст.6 та п.1 ст.50 ЗУ «Про захист економічної конкуренції», та накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн. Рішення отримано відповідачем 13.11.2023, однак у встановлений законом двомісячний строк штраф не сплачено. Оскарження відповідачем зазначеного рішення не призвело до його скасування, оскільки у справі № 914/3832/23 у задоволенні позову було відмовлено. У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення штрафу та пені, нарахованої відповідно до ч.5 ст.56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» у розмірі 68 000,00 грн.

Господарський суд Львівської області в рішенні від 05.11.2025 ухвалив: - задоволити частково позов Західного міжобласного територіального відділення антимонопольного комітету України; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Лоза» в дохід загального фонду Державного бюджету України 68 000,00 грн пені; - закрити провадження у справі № 914/2047/25 в частині позовної вимоги Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Лоза» про стягнення штрафу у розмірі 68 000,00 грн у зв`язку із відсутністю предмета спору; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Лоза» на користь Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 2422,40 грн судового збору.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням місцевого господарського суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 05.11.2025 у справі № 914/2047/25 в частині задоволення вимог за позовом Західного міжобласного територіального відділення антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лоза» про стягнення пені в розмірі 68 000,00 грн та ухвалити нове рішення в цій частині, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

На думку відповідача, нарахування та стягнення пені після фактичної сплати штрафу призводить до подвійного притягнення до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення, що суперечить ст.61 Конституції України та принципам верховенства права, зокрема розумності й пропорційності санкцій.

Апелянт зазначає, що штраф у розмірі 68 000,00 грн було сплачено 26.09.2025, що визнається позивачем, а нарахування пені здійснювалось за період після завершення судового перегляду справи. При цьому, ТзОВ «Торговий дім «Лоза» фактично не мало реальної можливості своєчасно виконати обов`язок зі сплати штрафу та пені, у зв`язку з припиненням господарської діяльності та відсутністю коштів, що підтверджується податковою звітністю відповідача. Штраф був сплачений за рахунок коштів фізичної особи, а не з рахунку Товариства.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги, позивач подав письмові пояснення, в яких зазначив, що ЗУ «Про захист економічної конкуренції» встановлює спеціальний порядок сплати штрафу та нарахування пені, відповідно до якого за кожний день прострочення сплати штрафу нараховується пеня у розмірі 1,5% від суми штрафу, при цьому нарахування пені зупиняється виключно на період фактичного судового розгляду справи про оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України. Вказаний порядок та часові межі зупинення нарахування пені узгоджуються з правовими висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Позивач зазначив, що відповідач у встановлений законом строк штраф не сплатив та оскаржив рішення до господарського суду. За результатами розгляду справи № 914/3832/23 судами усіх інстанцій відмовлено у задоволенні позовних вимог; рішення органу Антимонопольного комітету України залишено без змін. При цьому, штраф був сплачений відповідачем лише під час розгляду цієї справи, тобто з пропуском встановленого законом строку.

За таких обставин, позивач вважає нарахування та стягнення пені законним і обґрунтованим, а рішення Господарського суду Львівської області від 05.11.2025 у справі № 914/2047/25 таким, що ухвалене з правильним застосуванням ст.56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції», у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.

З огляду на приписи ч. 10 ст. 270 ГПК України, з врахуванням ціни позову, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лоза», здійснюється Західним апеляційним господарським судом без виклику представників сторін.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши наявні докази, судова колегія встановила наступне:

У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лоза» (відповідач) долучилося до участі у процедурі електронних закупівель, проведеній Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради. Предметом закупівлі були інженерні та будівельні роботи відповідно до ДК 021:20-5, а саме: надання послуг з поточного ремонту вуличних меблів (лавок), розміщених у пішохідній зоні центральної частини м.Львова, що здійснювалась за процедурою з ідентифікатором UA-2021-11-17-002581-c. Іншим учасником зазначеної процедури закупівлі виступало ТзОВ «Виробничо-проєктне об`єднання «Фікс».

За підсумками проведення торгів ТзОВ «Торговий дім «Лоза» було визнано переможцем та укладено з ним договір поставки №364 від 27.12.2021.

За результатами розгляду справи № 63/1-01-28-2022, адміністративна колегія Західного міжобласного територіального відділення антимонопольного комітету України дійшла висновку, що під час участі у процедурі закупівлі з ідентифікатором UA-2021-11-17-002581-c ТзОВ «Торговий дім «Лоза» здійснювало узгодження своїх дій із ТзОВ «Виробничо-проєктне об`єднання «Фікс». Зазначене підтверджується наявністю між суб`єктами господарювання господарських взаємовідносин, фактами телефонних контактів, використанням однакових облікових даних (user/agent) під час доступу до системи електронного банкінгу, спільних IP-адрес та електронної поштової скриньки при поданні податкової звітності, а також ідентичних IP-адрес у процесі здійснення банківських операцій та участі в електронних торгах. Додатково встановлено наявність спільних технічних характеристик файлів, поданих у складі тендерних пропозицій, подібний спосіб та особливості подання документів, формальний характер участі ТзОВ «Виробничо-проєктне об`єднання «Фікс» у торгах, а також відсутність зниження цінових пропозицій під час аукціону.

У зв`язку з наведеним, Західним міжобласним територіальним відділенням антимонопольного комітету України прийнято рішення «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів» № 63/92-р/к від 12.10.2023, за яким: - визнано, що відповідач вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.4 ч.2 ст.6 та п.1 ст.50 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів UA-2021-11-17-002581-c; - накладено на ТзОВ «Торговий дім «Лоза» штраф у розмірі 68 000,00 грн.

Рішення № 63/92-р/к було направлено відповідачу для виконання шляхом його надсилання на юридичну адресу останнього разом із супровідним листом № 63-02/2422 від 25.10.2023, у якому позивачем також було викладено роз`яснення щодо порядку та встановлених законодавством строків сплати накладеного штрафу.

Зазначене рішення отримано відповідачем 13.11.2023, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, копіями списку згрупованих поштових відправлень, рекомендованого повідомлення про вручення, а також даними відстеження поштового відправлення за ідентифікатором № 854.

З огляду на те, що рішення № 63/92-р/к було вручено відповідачу 13.11.2023, обов`язок зі сплати штрафу у розмірі 68 000,00 грн підлягав виконанню у встановлений законом строк не пізніше 13.01.2024 включно.

Водночас, ТзОВ «Торговий дім «Лоза» скористався правом на судовий захист та звернувся до суду з позовом про оскарження зазначеного рішення.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.07.2024 у справі №914/3832/23, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.10.2024 та постановою Верхового Суду від 23.01.2025, у задоволенні позову ТзОВ «Торговий дім «Лоза» відмовлено повністю.

Враховуючи зазначене, а також беручи до уваги, що відповідач не сплатив належні грошові кошти у встановлений строк, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення 136 000,00 грн., з яких 68 000,00 грн складає штраф, а 68 000,00 грн пеня, нарахована на суму штрафу, відповідно до положень чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, після відкриття провадження у справі судом першої інстанції, відповідачем сплачено на користь позивача 68 000,00 грн штрафу згідно з платіжною інструкцією № F0CU-BUSB-DECT-TSAB від 26.09.2025.

Оцінивши наявні у справі докази та перевіривши їх відповідність встановленим обставинам, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на таке:

Відносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями Господарського кодексу України, Закону України Про захист економічної конкуренції, Законом України Про Антимонопольний комітет України.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про Антимонопольний комітет України», Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

Відповідно до ст. 3 цього ж закону, основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 4 ЗУ "Про захист економічної конкуренції", державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Згідно з ч. 6 ст. 40 ГК України, Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Приписами ст. 7 ЗУ "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має, зокрема, повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 6 ЗУ Про захист економічної конкуренції передбачено, що антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Частиною 1 ст. 48 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладення штрафу.

Відповідно до п. 1 ст. 50 вищезазначеного закону, порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ЗУ Про захист економічної конкуренції, рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок вчинення відповідачем антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів за ідентифікатором UA-2021-11-17-002581-c, позивачем було прийнято рішення № 63/92-р/к від 12.10.2023 про накладення на ТзОВ «Торговий дім «Лоза» штрафу в розмірі 68 000,00 грн.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 56 ЗУ Про захист економічної конкуренції, рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Встановлені у рішенні органу Антимонопольного комітету України зобов`язання, передбачені ст.48 цього Закону, підлягають виконанню у двомісячний строк з дня одержання рішення органу Антимонопольного комітету України, якщо інше не передбачено законом або цим рішенням. Строки, передбачені абзацом першим цієї частини, зупиняються на час розгляду судом справи про оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також на час проведення перевірки чи перегляду рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органом Антимонопольного комітету України.

За умовами абз. 5 ч. 1 ст. 40 ЗУ Про захист економічної конкуренції, особи, які беруть (брали) участь у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, мають право оскаржувати рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету в порядку, визначеному законом.

Відповідач оскаржив рішення № 63/92-р/к в судовому порядку, проте у межах справи № 914/3832/23 його позовні вимоги були відхилені. Таким чином, зазначене рішення визнане законним, обґрунтованим та таким, що підлягає обов`язковому виконанню.

Як зазначено судом першої інстанції, станом на момент відкриття провадження у цій справі, відповідач не перерахував до державного бюджету суму накладеного на нього штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, водночас, у ході розгляду справи останнім сплачено штраф у розмірі 68 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № F0CU-BUSB-DECT-TSAB від 26.09.2025. Дана обставина позивачем не заперечується.

Враховуючи ту обставину, що предмет спору щодо стягнення штрафу існував на момент подання до суду позову та припинив своє існування після відкриття провадження у справі, місцевий суд дійшов правильного висновку, щодо закриття провадження у справі в цій частині.

Згідно з ч. 5 ст. 56 ЗУ Про захист економічної конкуренції, за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу та відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Враховуючи допущене ТзОВ «Торговий дім «Лоза» прострочення сплати штрафу, Західним міжобласним територіальним відділенням антимонопольного комітету України здійснено нарахування пені у розмірі 1,5% від суми штрафу, що склало 274380 грн. Однак, оскільки розмір пені не може перевищувати розмір штрафу, у відповідності до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", позивач заявив до стягнення з відповідача 68 000,00 грн. пені.

Відповідно до ст. 25 ЗУ "Про Антимонопольний комітет України" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 ЗУ Про захист економічної конкуренції (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Відповідно до ч. 9 ст. 56 ЗУ Про захист економічної конкуренції " (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Посилання апелянта на те, що нарахування та стягнення пені після фактичної сплати штрафу призводить до подвійного притягнення до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення, колегія суддів оцінює критично та погоджується з обґрунтованістю висновків суду першої інстанції про те, що накладений на відповідача штраф є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування пені, в цьому випадку, не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства; вказані нарахування застосовані Антимонопольним комітетом України на підставі норм ЗУ «Про захист економічної конкуренції» та не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів, а тому не належать до цивільних правовідносин.

Наведене також узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 01.06.2021 у справі 910/12876/19.

За таких обставин, позовна вимога про стягнення з відповідача пені в розмірі 68 000, 00 грн за прострочення сплати штрафу є обґрунтованою та відповідає чинному законодавству.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, належно оцінив докази та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Відповідно до статей 73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Арґументи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом під час розгляду справи норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування ухваленого у цій справі рішення.

З врахуванням викладеного вище в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм чинного законодавства та встановлених обставин справи.

Судові витрати, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 269, 273, 275, 277, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лоза» відмовити.

Рішення Господарського суду Львівської області від 05.11.2025 у справі № 914/2047/25 залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік