ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м.Харків Справа № 913/220/25

Провадження №19/913/220/25

За позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», вул. Антоновича, буд. 127, м. Київ, 03150

до Приватного акціонерного товариства «Сталь», вул. Енергетиків, буд. 54, м. Сіверськодонецьк, Луганська область, 93404

про стягнення 230 348 426 грн 24 коп.

Суддя Косенко Т.В.

Секретар судового засідання Педаш В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: Шемет О.В., адвокат, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 05.06.2019 КС №7846/10; довіреності від 13.03.2025 №ДП 24701/25-0227 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: представник не прибув.

С У Т Ь С П О Р У:

Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - АТ «Укрексімбанк», банк) 02.08.2025 через систему «Електронний суд» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до відповідача - Приватного акціонерного товариства «Сталь» (далі - ПрАТ «Сталь») про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 19.12.2012 №6112К3 та кредитним договором від 06.09.2013 №6113К4, укладених в рамках Генеральної кредитної угоди від 11.08.2010 №6110N2 у загальному розмірі 230 348 426 грн 24 коп., яка складається з: простроченої заборгованості за основним боргом у сумі 133 766 773 грн 76 коп. (118 766 773 грн 76 коп. за кредитним договором від 19.12.2012 №6112К3, 15 000 000 грн 00 коп. за кредитним договором від 06.09.2013 №6113К4), процентів за користування кредитом у сумі 65 809 498 грн 23 коп. (56 500 200 грн 40 коп. за період з 01.07.2014 по 02.08.2021 за кредитним договором від 19.12.2012 №6112К3, 9 309 297 грн 83 коп. за період з 01.08.2014 по 02.08.2021 за кредитним договором від 06.09.2013 №6113К4), комісії за управління кредитом 5 315 672 грн 64 коп. (4 778 517 грн 16 коп. за період з 01.07.2014 по 02.08.2021 за кредитним договором від 19.12.2012 №6112К3, 537 155 грн 48 коп. за період з 01.08.2014 по 02.08.2021 за кредитним договором від 06.09.2013 №6113К4), пені у сумі 6 281 грн 16 коп. (5 471 грн 20 коп. за період 26.02.2020 по 11.03.2020 за кредитним договором від 19.12.2012 №6112К3, 809 грн 96 коп. за період з 26.02.2020 по 11.03.2020 за кредитним договором від 06.09.2013 №6113К4), 3% річних у сумі 5 719 715 грн 36 коп. (5 028 974 грн 67 коп. за період 08.02.2020 по 22.02.2022 за кредитним договором від 19.12.2012 №6112К3, 690 740 грн 69 коп. за період 26.02.2020 по 22.02.2022 за кредитним договором №6113К4 від 06.09.2013), витрат від інфляції у сумі 19 730 485 грн 09 коп. (17 352 890 грн 09 коп. за період 26.02.2020 по 22.02.2022 за кредитним договором від 19.12.2012 №6112К3, 2 377 595 грн 00 коп. за період 26.02.2020 по 22.02.2022 за кредитним договором від 06.09.2013 №6113К4).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ПрАТ «Сталь» зобов`язань з повернення сум кредиту, сплати процентів та комісії за кредитними договорами від 19.12.2012 №6112К3 та від 06.09.2013 №6113К4, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди від 11.08.2010 №6110N2 між АТ «Укрексімбанк» та ПрАТ «Сталь».

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2025 справа передана на розгляд судді Косенко Т.В.

Ухвалою від 08.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 08.10.2025.

Ухвалою від 08.10.2025 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 03.11.2025.

Ухвалою від 03.11.2025 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 17 днів по 24.11.2025 включно, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 24.11.2025.

Ухвалою від 24.11.2025 оголошено перерву в розгляді справи по суті на 22.12.2025.

В судовому засіданні 22.12.2025 представник позивача брав участь в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 22.12.2025 представник позивача виступив із заключним словом.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового слухання шляхом розміщення відповідних повідомлень на офіційному веб-порталі судової влади.

Відповідно до ч.2 ст.121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених Законом України «Про доступ до судових рішень», у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Суд зауважує, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: вул. Енергетиків, буд. 54, м. Сіверськодонецьк, Луганська область, 93404.

За інформацією Акціонерного товариства «Укрпошта», розміщеній на офіційному вебсайті (https://offices.ukrposhta.ua), відділення в м. Сіверськодонецьк Луганської області тимчасово не функціонують, а тому пересилання поштової кореспонденції до м. Сіверськодонецьк Луганської області наразі є неможливим.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» затверджений відповідний Перелік, відповідно до якого територія Сєвєродонецької міської територіальної громади Сіверськодонецького району Луганської області з 25.06.2022 і по теперішній час належить до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України.

Також, судом направлялись відповідачу електронні примірники ухвал суду на адресу електронної пошти , зазначену позивачем в позовній заяві.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).

У відповідності до вищезазначених приписів законодавства, 11.08.2010 між АТ «Укрексімбанк», як банком, та ПрАТ «Сталь», як позичальником, укладена генеральна кредитна угода №6110N2 з додатковими угодами до неї, метою якої є визначення загальних умов фінансування інвестиційної, торгово-закупівельної, виробничої та іншої діяльності позичальника, яке здійснюється відповідно до цієї генеральної угоди шляхом укладення кредитних договорів (п.1.2 генеральної угоди).

У ст.2 генеральної угоди сторони дали визначення термінам, які в ній використовуються, зокрема кредитний договір - означає будь-який договір, угоду, правочин, що передбачає здійснення кредитних операцій та який укладається сторонами в рамках цієї генеральної угоди і є її додатком; загальний ліміт заборгованості за генеральною угодою - означає граничну суму позичкової заборгованості за всіма кредитними договорами, в межах якої позичальник може користуватися кредитами згідно з цією генеральною угодою; ліміт заборгованості за кредитним договором - означає граничну суму позичкової заборгованості, в межах якої позичальник може користуватися кредитом згідно з кредитним договором; банківський рік - період часу тривалістю 360 днів. Цей період застосовується для розрахунку/нарахування процентів за кредитом, пені за цим договором.

Відповідно до абз.1 пп.4.5.1 п.4.5 генеральної угоди в редакції додаткової угоди від 12.11.2015 загальний ліміт заборгованості за генеральною угодою: загальний розмір заборгованості позичальника за кредитом за цією генеральною угодою не може перевищувати 133 766 773 грн 76 коп.

Згідно з п.4.3 генеральної угоди в редакції додаткової угоди від 10.06.2016 строк користування кредитом за цією генеральною угодою встановлюється до 25.06.2028.

В рамках вказаної генеральної угоди 19.12.2012 між АТ «Укрексімбанк», як банком, та ПрАТ «Сталь», як позичальником, укладений кредитний договір №6112К3 з додатковими угодами до нього (далі - договір №1), за умовами якого внаслідок фінансування проекту за рахунок ресурсів інобанку позичальникові надається кредит шляхом відкриття банком невідновлювальної кредитної лінії на умовах цього договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі встановлені цим договором (п.3.1 договору №1).

У п.1.1 договору №1 сторони передбачили, що проект - означає економічну програму (ТЕО, Бізнес-План), надану позичальником до банку з пропозицією про її фінансування за рахунок кредитних коштів; власні кошти - означає суму сплаченого капіталу (сплаченого статутного фонду), нерозподіленого прибутку та інших наявних резервів позичальника (розділи І і ІІ пасиву балансу); інобанк - означає Intesa Sanpaolo S.p.A., Італія.

Суд бере до уваги, що у 2013 році кредитні кошти в межах договору №1 надавались позичальнику в Євро, проте 12.11.2015 між сторонами укладена додаткова угода №6112К3-20, відповідно до умов якої сторони домовились на дату підписання цієї додаткової угоди здійснити переведення заборгованості за договором з іноземної валюти у національну валюту України - гривню - за офіційним курсом НБУ на дату підписання цієї додаткової угоди, в т.ч.: за основним боргом - у сумі 4 870 224,84 Євро, що за курсом НБУ становить еквівалент 118 766 773 грн 76 коп.; за нарахованими та несплаченими процентами у сумі 499 924,72 Євро на дату підписання цієї додаткової угоди, що за курсом НБУ становить еквівалент 12 191 315 грн 20 коп.

У пп.3.2.2 п.3.2 договору №1 в редакції додаткової угоди від 10.06.2016 №6112К3-22 сторони встановили кінцевий термін погашення кредиту: 25.06.2028.

На підставі додаткової угоди від 20.12.2018 №6112К3-0027 були внесені зміни до додатку №1 до договору №1 «Графік зміни ліміту заборгованості» та викладено його в новій редакції, у якій передбачили щомісячну суму погашення кредиту та поступове зменшення ліміту заборгованості. Так, у період з 01.02.2020 по 25.06.2020 щомісячна сума погашення кредиту - 865 000 грн 00 коп., з 26.06.2020 по 25.06.2022 - 1 031 670 грн 00 коп., з 26.06.2022 по 25.06.2023 - 1 115 000 грн 00 коп., з 26.06.2023 по 25.06.2025 - 1 198 330 грн 00 коп., з 26.06.2025 по 25.06.2027 - 1 281 670 грн 00 коп., з 26.06.2027 по 25.05.2028 - 1 400 000 грн 00 коп. та з 26.05.2028 по 25.06.2028 - 1 381 693 грн 76 коп.

У відповідності до вказаних умов генеральної угоди та договору №1 банком наданий позичальнику кредит у сумі 118 766 773 грн 76 коп., що підтверджується меморіальними ордерами.

Отже, позивачем доведений факт видачі відповідачу кредиту за договором №1 у сумі 118 766 773 грн 76 коп.

Крім того, 06.09.2013 між АТ «Укрексімбанк», як банком, та ПрАТ «Сталь», як позичальником, укладений кредитний договір №6113К4 (далі - договір №2), за умовами якого банк надає позичальникові кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на умовах цього договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі, встановлені цим договором (п.3.1 договору №2).

У пп.3.2.1 п.3.2 договору №2 сторони передбачили, що ліміт кредитної лінії: 15 000 000 грн 00 коп. Ліміт кредитної лінії не може перевищувати ліміту генеральної угоди.

Згідно з пп.3.2.2 п.3.2 договору №2 в редакції додаткової угоди від 10.06.2016 №6113К4-8 сторони встановили кінцевий термін погашення кредиту: 25.06.2028.

Відповідно до п.3.3.1 договору №2 банк надає позичальникові кредит на умовах цього договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісії, плати та інші платежі, встановлені цим договором.

Згідно з п.3.4.1 договору №2 позичальник зобов`язаний погасити повністю кредит у валюті кредиту на рахунок, вказаний у п.3.8 цього договору в строк, зазначений у пп.3.2.3 цього договору, здійснюючи чергові платежі з погашення згідно з графіком збільшення та зменшення ліміту заборгованості за рахунок будь-яких грошових надходжень позичальника.

На підставі додаткової угоди від 20.12.2018 №6113К4-0013 були внесені зміни до додатку №1 до договору №2 «Графік зміни ліміту заборгованості» та викладено його в новій редакції, у якій передбачили щомісячну суму погашення кредиту та поступове зменшення ліміту заборгованості. Так, у період з 01.02.2020 по 25.06.2027 щомісячна сума погашення кредиту - 135 000 грн 00 коп., з 26.06.2027 по 25.06.2028 - 248 750 грн 00 коп.

У відповідності до вказаних умов генеральної угоди та договору №2 банком у період з 06.09.2013 по 21.02.2014 наданий позичальнику кредит у загальній сумі 27 990 000 грн 00 коп., що підтверджується меморіальними ордерами.

Отже, позивачем доведений факт видачі відповідачу кредиту за договором №1 у сумі 118 766 773 грн 76 коп. та за договором №2 у сумі 27 990 000 грн 00 коп.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.

Приписами ч.1 ст.530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як уже зазначалось, у п.4.3 генеральної угоди в редакції додаткової угоди від 10.06.2016, пп.3.2.2 п.3.2 договору №1 в редакції додаткової угоди від 10.06.2016 №6112К3-22 та договору №2 в редакції додаткової угоди від 10.06.2016 №6113К4-8 сторони встановили кінцевий термін погашення кредиту: 25.06.2028.

Суд констатує, що позичальником кредит за договором №1 відповідно до графіку зміни ліміту заборгованості взагалі не сплачувався, тобто щомісячні платежі не здійснювались, а за договором №2 відповідачем сплачено 12 990 000 грн 00 коп., заборгованість складає 15 000 000 грн 00 коп.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Отже, банк скористався своїм правом, передбаченим ч.2 ст.1050 ЦК України та звернувся до суду з позовом про повернення всієї суми наданих кредитних коштів.

Ураховуючи викладене, з моменту звернення позивача з цим позовом до суду (02.09.2025) вважається, що кінцевий строк повернення кредиту (25.06.2028) настав і у позичальника виник обов`язок повернути банку всю суму наданого кредиту за договором №1 у сумі 118 766 773 грн 76 коп. та за договором №2 у сумі 15 000 000 грн 00 коп.

Відповідач як станом на 02.09.2025, так і станом на момент ухвалення рішення кредитні кошти не повернув.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом за кредитними договорами №1 у сумі 118 766 773 грн 76 коп. та №2 у сумі 15 000 000 грн 00 коп.

Відносно вимог позивача про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом за договором №1 за період з 01.07.2014 по 02.08.2021 у сумі 56 500 200 грн 40 коп. та за договором №2 за період з 01.08.2014 по 02.08.2021 у сумі 9 309 297 грн 83 коп. суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.3 ст.346 ГК України кредити надаються банком під відсоток. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 2 ст.10561 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У пп.3.2.4 п.3.2 договору №1 в редакції додаткової угоди від 18.12.2015 №6112К3-21 сторони передбачили, що процентна ставка за користування кредитом у гривні встановлюється в розмірі 0,63% річних з дати підписання додаткової угоди і до 14.04.2016, з 15.04.2016 встановлення у розмірі 22,8% річних.

Відповідно до пп.3.2.4 п.3.2 договору №1 в редакції додаткової угоди від 20.12.2018 №6112К3-0027 розмір процентної ставки за кредитом складає з 10.06.2016 по 30.06.2017 - на рівні 1,0% річних, з 01.07.2017 по 30.06.2018 - на рівні 1,5% річних, з 01.07.2018 по 31.01.2019 - на рівні 0,51% річних, з 01.02.2019 по 30.06.2019 - на рівні 8,5% річних, з 01.07.2019 по 30.06.2020 - на рівні 12,5% річних, з 01.07.2020 по 30.06.2021 - на рівні 24,0% річних, з 01.07.2021 по 30.06.2023 - на рівні 24,5% річних, з 01.07.2023 до кінця строку дії договору - на рівні 25,0% річних.

У пп.3.5.1 п.3.5 договору №1 в редакції додаткової угоди від 28.10.2016 №6112К3-23 сторони домовились встановити наступні строки сплати процентів за цим договором, що нараховані по останній день місяця (включно), у якому укладено додаткову угоду №6112К3-22 до цього договору: протягом липня 2027 року - травня 2028 року: по 1 200 000 грн 00 коп. щомісяця, по останнє число кожного місяця; решта нарахованих та не сплачених процентів - протягом останнього місяця користування кредитними коштами за договором (до 25.06.2028 включно).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок процентів за договором №1 (а.с.155-156 т.1) з урахуванням здійснених відповідачем оплат, суд вважає його обґрунтованим та арифметично правильним, зробленим у відповідності до умов договору №1 та даних первинних документів.

Отже, обґрунтованими є проценти за користування кредитом за договором №1 за період з 01.07.2014 по 02.08.2021 у сумі 56 500 200 грн 40 коп.

У пп.3.2.4 п.3.2 договору №2 в редакції додаткової угоди від 18.12.2015 №6113К4-7 сторони передбачили, що проценти за користування кредитом сплачуються позичальником, виходячи із встановленої банком процентної ставки 0,57% річних з дати підписання додаткової угоди і до 14.04.2016, з 15.04.2016 встановлення у розмірі 19% річних.

Відповідно до пп.3.2.5 п.3.2 договору №2 в редакції додаткової угоди від 20.12.2018 №6113К4-0013 розмір процентної ставки за кредитом складає з 10.06.2016 по 30.06.2017 - на рівні 1,0% річних, з 01.07.2017 по 30.06.2018 - на рівні 1,5% річних, з 01.07.2018 по 31.01.2019 - на рівні 0,51% річних, з 01.02.2019 по 30.06.2019 - на рівні 8,5% річних, з 01.07.2019 по 30.06.2020 - на рівні 12,5% річних, з 01.07.2020 по 30.06.2021 - на рівні 24,0% річних, з 01.07.2021 по 30.06.2023 - на рівні 24,5% річних, з 01.07.2023 до кінця строку дії договору - на рівні 25,0% річних.

У пп.3.5.1 п.3.5 договору №2 в редакції додаткової угоди від 28.10.2016 №6113К4-9 сторони домовились встановити наступні строки сплати процентів за цим договором, що нараховані по останній день місяця (включно), у якому укладено додаткову угоду №6113К4-8 до цього договору: протягом липня 2027 року - травня 2028 року: по 340 000 грн 00 коп. щомісяця, по останнє число кожного місяця; решта нарахованих та не сплачених процентів - протягом останнього місяця користування кредитними коштами за договором до 25.06.2028 (включно).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок процентів за договором №2 (а.с.166 т.1) з урахуванням здійснених відповідачем оплат, суд вважає його обґрунтованим та арифметично правильним, зробленим у відповідності до умов договору №2 та даних первинних документів.

Отже, обґрунтованими є проценти за користування кредитом за договором №2 за період з 01.08.2014 по 02.08.2021 у сумі 9 309 297 грн 83 коп.

Відносно вимог АТ «Укрексімбанк» про стягнення з ПрАТ «Сталь» пені за договором №1, яка нарахована на заборгованість за кредитом, за процентами за користування кредитом та комісією за управління за період з 26.02.2020 по 11.03.2020 у сумі 5 471 грн 20 коп. та за договором №2, яка нарахована на заборгованість за кредитом, за процентами за користування кредитом та комісією за управління за період з 26.02.2020 по 11.03.2020 у сумі 809 грн 96 коп.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У п.7.2 договору №1 в редакції додаткової угоди від 10.06.2016 №6112КЗ-22 сторони передбачили, що у випадку невиконання (несвоєчасного виконання) позичальником будь-яких грошових зобов`язань, визначених цим договором, позичальник сплачує банку пеню, що нараховується на суму невиконаних (неналежним чином виконаних) зобов`язань з розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі: до 31.12.2016 - 5% річних (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня; з 01.01.2017 - облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожен день прострочення, включаючи день виконання відповідних грошових зобов`язань. Пеня підлягає сплаті на рахунок, відкритий відповідно до пп. (б) п.3.8 цього договору.

У п.7.2 договору №2 в редакції додаткової угоди від 10.06.2016 №6113К4-8 сторони передбачили, що у випадку невиконання (несвоєчасного виконання) позичальником будь-яких грошових зобов`язань, визначених цим договором, позичальник сплачує банку пеню, що нараховується на суму невиконаних (неналежним чином виконаних) зобов`язань з розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі: до 31.12.2016 - 5% річних (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня; з 01.01.2017 - облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожен день прострочення, включаючи день виконання відповідних грошових зобов`язань. Пеня підлягає сплаті на рахунок, відкритий відповідно до пп. (б) п.3.8 цього договору.

Водночас, п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 20.10.2025 №793/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 21.10.2025 №4643-ІХ «Про затвердження Указу Президента України від 20.10.2025 №793/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб.

Ураховуючи викладене, з огляду на введений в Україні воєнний стан, ПрАТ «Сталь» в силу положень п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України звільнено від обов`язку сплати на користь кредитодавця (АТ «Укрексімбанк») пені.

Отже, вимоги позивача про стягнення з ПрАТ «Сталь» пені за договором №1, яка нарахована на заборгованість за кредитом, за процентами за користування кредитом та комісією за управління за період з 26.02.2020 по 11.03.2020 у сумі 5 471 грн 20 коп. та за договором №2, яка нарахована на заборгованість за кредитом, за процентами за користування кредитом та комісією за управління за період з 26.02.2020 по 11.03.2020 у сумі 809 грн 96 коп. задоволенню не підлягає.

Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості з комісії за управління кредитом за договором №1 за період з 01.07.2014 по 02.08.2021 у сумі 4 778 517 грн 16 коп. та за договором №2 за період з 01.08.2014 по 02.08.2021 у сумі 537 155 грн 48 коп. суд зазначає наступне.

У п.3.2.5 договору №1 у випадках збільшення ліміту кредитної лінії та/або продовження кінцевого терміну погашення кредиту на термін більше ніж три місяці та/або реструктуризації заборгованості за ініціативою позичальника за договором, якщо договір кладений до введення в дію тарифів, що діють на дату прийняття рішення, розміри комісій за договором з дати прийняття рішення банком встановлюються згідно з тарифами, окрім випадків, коли розмір комісій за договором перевищує комісію згідно з діючими на дату прийняття рішення тарифами. Комісії за новими розмірами сплачуються позичальником з дати підписання відповідної додаткової угоди.

Підпунктом 3.2.5.2 п.3.2.5 договору №1 передбачено, що за управління кредитною лінією щомісячно сплачується комісія у розмірі 0,011% від ліміту кредитної лінії. Комісія за управління кредитною лінією розраховується пропорційно кількості днів дії ліміту (лімітів) кредитної лінії у відповідному періоді. Розмір комісії за управління змінюється в залежності від виконання позичальником умов цього договору, як зазначено у підпункті 4.1.2 цього договору.

Згідно з пп.4.1.2 п.4.1 договору №1 позичальник зобов`язаний сплатити банкові комісію за управління у розмірі, встановленому в п.3.2 цього договору. Комісія за управління нараховується з дати укладення договору до дати повного виконання зобов`язань позичальником за основним боргом за кредитом, але не більше 90 днів (включно) з дати кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного договором, у разі невиконання позичальником зобов`язань за основним боргом за договором. У разі невиконання позичальником зобов`язань, визначених пп.5.1.4.7 договору, розмір комісії за управління, визначений у пп.3.2.5.2 цього договору, збільшується на 0,08 процентні пункти за кожне таке порушення на період, починаючи з першого дня другого місяця кварталу, наступного за кварталом, у якому позичальником порушені зобов`язання, визначені пп.5.1.4.7 договору, та закінчуючи останнім днем першого місяця (включно) кварталу, наступного за кварталом в якому позичальником виконані зазначені зобов`язання. Ненадання позичальником до банку довідки про обсяги грошових надходжень на рахунках в інших банках у строки, зазначені у пп.5.3.1 договору вважається невиконанням зобов`язань, визначених пп.5.1.4.7 цього договору. У разі порушення позичальником умов договору, визначених пп.пп.5.1.4.9, 5.3.1 договору, розмір комісії за управління, визначений у пп.3.2.5.2 цього договору, збільшується на 0,042 процентні пункти за кожне таке невиконання та встановлюється на такі періоди: у випадку невиконання позичальником зобов`язань, визначених пп.5.1.4.9 договору, на період: три місяці - за фінансовою звітністю станом на 01.04. та 01.07. поточного року, починаючи з 01.05. та 01.08. поточного року відповідно; чотири місяці - за фінансовою звітністю станом на 01.10. поточного року, починаючи з 01.11. поточного року; два місяці - за фінансовою звітністю станом на 01.01. поточного року, починаючи з 01.03. поточного року. Ненадання позичальником до банку фінансової звітності у строки, зазначені у пп.5.3.1 договору, вважається невиконанням зобов`язань, визначених пп.5.1.4.9. При цьому, у разі якщо на підставі фінансової звітності, яку надано після закінчення строку, зазначеного у пп.5.3.1 договору, підтверджено виконання пп.5.1.4.9 договору, період, за який застосовується збільшений розмір комісії за управління відповідно до попереднього абзацу підпункту договору, закінчується останнім днем місяця, у якому позичальником надано відповідну фінансову звітність до банку. У разі порушення позичальником умов договору, визначених пп..пп.5.1.4.10, 5.3.1 договору, розмір комісії за управління, визначений у пп.3.2.5.2 цього договору, збільшується на 0,042 процентні пункти за кожне таке невиконання та встановлюється на такі періоди: у випадку невиконання позичальником зобов`язань, визначених пп.5.1.4.10 договору, - на період: сім місяців за фінансовою звітністю станом на 01.07. звітного року, починаючи з 01.09. звітного року відповідно; п`ять місяців за фінансовою звітністю станом на 01.01. звітного року, починаючи з 01.04. звітного року.

Відповідно до пп.3.2.5.2 п.3.2 договору №1 в редакції додаткової угоди від 28.10.2016 №6112К3-23 позичальник сплачує банку комісію за управління кредитною лінію у розмірі 0,031% щомісячно від ліміту заборгованості (комісія за управління кредитною лінією розраховується пропорційно кількості днів дії ліміту заборгованості у відповідному періоді, з урахуванням графіку зміни ліміту заборгованості. Розмір комісії за управління змінюється в залежності від виконання позичальником умов цього договору як зазначено в пп.4.1.2 цього договору.

Підпунктом 4.1.2 п.4.1 договору №1 в редакції додаткової угоди від 28.10.2016 №6112К3-23 сторони встановили наступні строки сплати комісії за управління за цим договором, що нарахована по останній день місяця (включно), у якому укладено додаткову угоду №6112К3-22 до цього договору: протягом липня 2027 року - травня 2028 року по 200 000 грн 00 коп. щомісяця по останнє число кожного місяця; решта нарахованої та не сплаченої комісії за управління - протягом останнього місяця користування кредитними коштами за договором (до 25.06.2028 включно).

Згідно з пп.4.1.2 п.4.1 договору №1 в редакції додаткової угоди від 12.06.2018 №6112К3-25 у період з 01.05.2018 по 31.07.2018 (включно) комісія за управління кредитом нараховується банком без урахування стану виконання позичальником зобов`язання щодо дотримання коефіцієнта грошового покриття процентів за результатами аналізу фінансової звітності позичальника станом на 01.04.2018.

Згідно з пп.4.1.2 п.4.1 договору №1 в редакції додаткової угоди від 26.09.2018 №6112К3-26 у період з 01.08.2018 по 31.10.2018 (включно) комісія за управління кредитом нараховується банком без урахування стану виконання позичальником зобов`язання щодо дотримання коефіцієнта грошового покриття процентів за результатами аналізу фінансової звітності позичальника станом на 01.07.2018.

Згідно з пп.4.1.2 п.4.1 договору №1 в редакції додаткової угоди від 20.12.2018 №6112К3-0027 у період з 01.11.2018 по 01.02.2020 (включно) комісія за управління кредитом нараховується банком без урахування стану виконання позичальником зобов`язання щодо дотримання коефіцієнта грошового покриття процентів за результатами аналізу фінансової звітності позичальника, починаючи з фінансової звітності станом на 01.10.2018 та закінчуючи фінансовою звітністю станом на 01.10.2019.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості з комісії за управління за договором №1 (а.с.157-159 т.1) з урахуванням здійснених відповідачем оплат, суд вважає його обґрунтованим та арифметично правильним, зробленим у відповідності до умов договору №1.

Отже, обґрунтованою є комісія за управління за договором №1 за період з 01.07.2014 по 02.08.2021 у сумі 4 778 517 грн 16 коп.

Підпунктом 3.2.6 п.3.2 договору №2 передбачено, що за управління кредитною лінією щомісячно сплачується комісія у розмірі 0,036% від ліміту заборгованості. Комісія за управління кредитною лінією розраховується пропорційно кількості днів дії ліміту (лімітів) заборгованості у відповідному періоді з урахуванням графіку збільшення та зменшення ліміту заборгованості. Розмір комісії за управління змінюється в залежності від виконання позичальником умов цього договору, як зазначено у підпункті 4.1.2 цього договору.

Згідно з пп.4.1.2 п.4.1 договору №2 позичальник зобов`язаний сплатити банкові комісію за управління у розмірі, встановленому в п.3.2 цього договору. Комісія за управління нараховується з дати укладення договору до дати повного виконання зобов`язань позичальником за основним боргом за кредитом, але не більше 90 днів (включно) з дати кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного договором, у разі невиконання позичальником зобов`язань за основним боргом за договором. У разі перевищення суми фактичної заборгованості за основним боргом над сумою кредиту з урахуванням суми погашення, зазначеної у графіку погашення кредиту, з будь-яких причин (наприклад, прострочення будь-яких платежів за основним боргом, виходячи з графіку погашення кредиту тощо), базою для нарахування комісії є сума фактичної заборгованості за основним боргом. У разі невиконання позичальником зобов`язань, визначених пп.5.1.4.7 договору, розмір комісії за управління, визначений у пп.3.2.6.2 цього договору, збільшується на 0,08 процентні пункти за кожне таке порушення на період, починаючи з першого дня другого місяця кварталу, наступного за кварталом, у якому позичальником порушені зобов`язання, визначені пп.5.1.4.7 договору, та закінчуючи останнім днем першого місяця (включно) кварталу, наступного за кварталом в якому позичальником виконані зазначені зобов`язання. Ненадання позичальником до банку довідки про обсяги грошових надходжень на рахунках в інших банках у строки, зазначені у пп.5.3.1 договору вважається невиконанням зобов`язань, визначених пп.5.1.4.7 цього договору. У разі невиконання позичальником рівня фінансових ковенантів, визначених пп.5.1.4.9 цього договору, розмір комісії за управління, визначений у пп.3.2.6.2 цього договору, збільшується на 0,08 процентні пункти за кожне таке невиконання та встановлюється на такі періоди: у випадку невиконання позичальником зобов`язань, визначених пп.5.1.4.9 договору, на період: три місяці - за фінансовою звітністю станом на 01.04. та 01.07. поточного року, починаючи з 01.05. та 01.08. поточного року відповідно; чотири місяці - за фінансовою звітністю станом на 01.10. поточного року, починаючи з 01.11. поточного року; два місяці - за фінансовою звітністю станом на 01.01. поточного року, починаючи з 01.03. поточного року. Ненадання позичальником до банку фінансової звітності у строки, зазначені у пп.5.3.1 договору, вважається невиконанням зобов`язань, визначених пп.5.1.4.9. При цьому, у разі якщо на підставі фінансової звітності, яку надано після закінчення строку, зазначеного у пп.5.3.1 договору, підтверджено виконання пп.5.1.4.9 договору, період, за який застосовується збільшений розмір комісії за управління відповідно до попереднього абзацу підпункту договору, закінчується останнім днем місяця, у якому позичальником надано відповідну фінансову звітність до банку. У разі недотримання рівня ковенантів для Групи «Сталь» на звітну дату, встановленого пп.5.1.4.10 договору, розмір комісії за управління, визначений у пп.3.2.6.2 цього договору, збільшується на 0,08 процентні пункти за невиконання всіх або одного з ковенантів для Групи «Сталь» та встановлюється на такі періоди: сім місяців за фінансовою звітністю станом на 01.07. звітного року, починаючи з 01.09. звітного року відповідно; п`ять місяців за фінансовою звітністю станом на 01.01. звітного року, починаючи з 01.04. звітного року.

Відповідно до пп.3.2.6.2 п.3.2 договору №2 в редакції додаткової угоди від 28.10.2016 №6113К4-9 позичальник сплачує банку комісію за управління кредитною лінію у розмірі 0,036% щомісячно від ліміту заборгованості (комісія за управління кредитною лінією розраховується пропорційно кількості днів дії ліміту заборгованості у відповідному періоді, з урахуванням графіку зміни ліміту заборгованості. Розмір комісії за управління змінюється в залежності від виконання позичальником умов цього договору як зазначено в пп.4.1.2 цього договору.

Підпунктом 4.1.2 п.4.1 договору №2 в редакції додаткової угоди від 28.10.2016 №6113К4-9 сторони встановили наступні строки сплати комісії за управління за цим договором, що нарахована по останній день місяця (включно), у якому укладено додаткову угоду №6112К3-22 до цього договору: протягом липня 2027 року - травня 2028 року по 340 000 грн 00 коп. щомісяця по останнє число кожного місяця; решта нарахованої та не сплаченої комісії за управління - протягом останнього місяця користування кредитними коштами за договором до 25.06.2028 (включно).

Згідно з пп.4.1.2 п.4.1 договору №2 в редакції додаткової угоди від 12.06.2018 №6113К4-11 у період з 01.05.2018 по 31.07.2018 (включно) комісія за управління кредитом нараховується банком без урахування стану виконання позичальником зобов`язання щодо дотримання коефіцієнта грошового покриття процентів за результатами аналізу фінансової звітності позичальника станом на 01.04.2018.

Згідно з пп.4.1.2 п.4.1 договору №2 в редакції додаткової угоди від 26.09.2018 №6113К4-12 у період з 01.08.2018 по 31.10.2018 (включно) комісія за управління кредитом нараховується банком без урахування стану виконання позичальником зобов`язання щодо дотримання коефіцієнта грошового покриття процентів за результатами аналізу фінансової звітності позичальника станом на 01.07.2018.

Згідно з пп.4.1.2 п.4.1 договору №2 в редакції додаткової угоди від 20.12.2018 №6113К4-0013 у період з 01.11.2018 по 01.02.2020 (включно) комісія за управління кредитом нараховується банком без урахування стану виконання позичальником зобов`язання щодо дотримання коефіцієнта грошового покриття процентів за результатами аналізу фінансової звітності позичальника, починаючи з фінансової звітності станом на 01.10.2018 та закінчуючи фінансовою звітністю станом на 01.10.2019.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості з комісії за управління за договором №2 (а.с.167-168 т.1) з урахуванням здійснених відповідачем оплат, суд вважає його обґрунтованим та арифметично правильним, зробленим у відповідності до умов договору №2.

Отже, обґрунтованою є комісія за управління за договором №2 за період з 01.08.2014 по 02.08.2021 у сумі 537 155 грн 48 коп.

Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних згідно зі ст.625 ЦК України за договором №1, які нараховані на заборгованість за кредитом, за процентами за користування кредитом та комісією за управління за період з 08.02.2018 по 22.02.2022 у загальній сумі 5 028 974 грн 67 коп. та за договором №2, які нараховані на заборгованість за кредитом, за процентами за користування кредитом та комісією за управління за період з 26.02.2018 по 22.02.2022 у загальній сумі 690 740 грн 69 коп. суд зазначає наступне.

У рішенні від 22.06.2022 у справі №3-188/2020(455/20) Конституційний Суд України вказав, що приписи частини другої статті 625 ЦК України, першого речення частини першої статті 1050 ЦК України та частини першої статті 1048 ЦК України регулюють різні за змістом правовідносини, які не є взаємовиключними, адже за загальним правилом (частина перша статті 622 цього Кодексу), якщо інше не встановлено в договорі або законі, застосування заходів цивільної відповідальності не звільняє боржника від виконання зобов`язань за договором у натурі.

Таке обґрунтування Рішення Конституційного Суду України збігається з висновками Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі №910/4518/16. У цьому контексті у пункті 143 вказаної постанови зазначено, що саме тому, що приписи частини другої статті 625 та частини першої статті 1048 ЦК України регулюють різні за змістом відносини, які не є взаємовиключними, кредитор після прострочення повернення кредиту може вимагати як сплати процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (які нараховуються за ст.625 ЦК України як наслідок неправомірної поведінки боржника), так і сплати кредиту та процентів за наданий кредит, нарахованих до настання строку повернення кредиту (які нараховуються за ст.1048 ЦК України як наслідок правомірної поведінки).

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що підхід, за якого проценти за «користування кредитом» могли стягуватися за період після закінчення строку кредитування, не тільки не відповідає правовій природі таких процентів, а й призводить до вочевидь несправедливих результатів.

При цьому, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, яка була врахована судом апеляційної інстанції при наданні оцінки позиції позивача щодо можливості нарахування процентів за користування кредитними коштами.

Суд бере до уваги, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч.1 ст.1048 ЦК України і охоронна норма ч.2 ст.625 ЦК України не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч.1 ст.1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.

Вказане свідчить про послідовну та сталу правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо застосування статей 625 та 1048 ЦК України у питанні можливості нарахування процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних згідно зі ст.625 ЦК України за договором №1 за період з 08.02.2018 по 22.02.2022 у загальній сумі 5 028 974 грн 67 коп. (а.с.161 т.1) та за договором №2 за період з 26.02.2018 по 22.02.2022 у загальній сумі 690 740 грн 69 коп. (а.с.170 т.1) суд зазначає, що позивачем нараховані 3% річних у період, коли ще не настав строк повернення наданих банком кредитних коштів за договорами №1 та №2, а тому його інтереси були захищені приписами ст.1048 ЦК України, відповідно до якої з урахуванням умов укладених договорів АТ «Укрексімбанк» нараховувались проценти за користування кредитом, про обґрунтованість нарахування яких судом вже здійснено відповідний висновок.

Отже, нарахування банком 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України за умови одночасного нарахування процентів за користування кредитом до закінчення граничного строку повернення кредиту є неправомірним.

Ураховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних згідно зі ст.625 ЦК України за договором №1, які нараховані на заборгованість за кредитом, за процентами за користування кредитом та комісією за управління за період з 08.02.2018 по 22.02.2022 у загальній сумі 5 028 974 грн 67 коп. та за договором №2, які нараховані на заборгованість за кредитом, за процентами за користування кредитом та комісією за управління за період з 26.02.2018 по 22.02.2022 у загальній сумі 690 740 грн 69 коп. та відмову в їх задоволенні.

Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат за договором №1, які нараховані на заборгованість за кредитом, за процентами за користування кредитом та комісією за управління за період з лютого 2020 року по лютий 2022 року в загальній сумі 17 352 890 грн 09 коп. та за договором №2, які нараховані на заборгованість за кредитом, за процентами за користування кредитом та комісією за управління за період з лютого 2020 року по лютий 2022 року в загальній сумі 2 377 595 грн 00 коп. суд зазначає, що як і у випадку нарахування 3% річних, права й інтереси банку у правовідносинах з позичальником під час дії кредитного договору захищені положеннями ст.1048 ЦК України, а після закінчення строку кредитування приписами ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Ураховуючи зазначене, суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаних вимог АТ «Укрексімбанк» до ПрАТ «Сталь» щодо нарахування та стягнення інфляційних втрат за договорами №1 та №2 за період з лютого 2020 року по лютий 2022 року в сумі 19 730 485 грн 09 коп. та необхідність відмови в їх задоволенні.

Відповідач позов не оспорив, доказів відсутності заборгованості суду не надав.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Розв`язуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 847 840 грн 00 коп. підлягають покладенню на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст.129 ГПК України

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236 - 238 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Приватного акціонерного товариства «Сталь» задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Сталь», вул. Енергетиків, буд. 54, м. Сіверськодонецьк Луганської області, 93404, ідентифікаційний код 13386478, на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», вул. Антоновича, буд. 127, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 00032112, заборгованість за кредитом у сумі 133 766 773 грн 76 коп., проценти за користування кредитом у сумі 65 809 498 грн 23 коп., комісію за управління кредитом у сумі 5 315 672 грн 64 коп., судовий збір у сумі 754 142 грн 71 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. У решті позову відмовити.

4. Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», вул. Антоновича, буд. 127, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 00032112.

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Сталь», вул. Енергетиків, буд. 54, м. Сіверськодонецьк Луганської області, 93404, ідентифікаційний код 13386478.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повне рішення складено 30.12.2025.

Суддя Тетяна КОСЕНКО