ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1996/25

Розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» та Комунального підприємства «Бюро Державної Реєстрації» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

про визнання трудових відносин припиненими

Суддя Т.П. Карпечкін

За участю представників:

Від позивача: Сіньков В.Г.;

Від відповідача 1: не з`явився;

Від відповідача 2: не з`явився;

Від третьої особи 1: не з`явився;

Від третьої особи 2: не з`явився.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» та Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визнання трудових відносин припиненими.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.06.2025 відкрито провадження у справі № 911/1996/25 за правилами загального позовного провадження. Сторони належним чином повідомлені про дане судове провадження.

В ході підготовчого провадження у справі № 909/632/25 судові засідання відкладались з метою з`ясування усіх обставин, передбачених ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

01.07.2025 через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про заміну неналежного відповідача, відповідно до якої позивач просив замінити первісного відповідача 2 у справі № 911/1996/25 - Борщагівську сільську раду Бучанського району Київської області належним відповідачем - Комунальним Підприємством «Бюро Державної Реєстрації» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області.

Захисту в судовому порядку підлягають порушене право й охоронювані законом інтереси саме від відповідача (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17).

Належним відповідачем є така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, тоді як неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Звідси належним суб`єктним складом відповідачів є склад відповідачів, які дійсно є суб`єктами порушеного, оспорюваного чи не визнаного матеріального правовідношення (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2020 у справі N 14/325).

Таким чином, оскільки саме Комунальне підприємство «Бюро Державної Реєстрації» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, яке є суб`єктом державної реєстрації і має повноваження внести відповідний запис до Єдиного державного реєстру, останнє є належним відповідачем 2 за другою позовною вимогою і про заміну відповідача 2 позивачем подано заяву, що відповідає вимогам статті 48 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про заміну неналежного відповідача 2 у справі № 911/1996/25 та вважає за необхідне замінити неналежного відповідача 2 - Борщагівську сільську раду Бучанського району Київської області на належного відповідача 2 - Комунальне Підприємство «Бюро Державної Реєстрації» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області.

Також, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі № 911/1996/25, зокрема на права та обов`язки учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про залучення до участі в справі № 911/1996/25 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

В ході підготовчого провадження позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Також зазначив і про те, що ним повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі, та надані суду всі наявні в нього докази.

Відповідачі та треті особи у судові засідання не з`являлись, заперечень чи пояснень по суті позовних вимог не надали.

На виконання вимог ч. 1 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України судом під час підготовчого провадження у справі № 911/1996/25 вирішено питання та вчинено усі дії, необхідні для підготовки справи до розгляду по суті.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 13.10.2025.

У судовому засіданні 13.10.2025 позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі та треті особи у судові засідання не з`являлись, заперечень чи пояснень по суті позовних вимог не надали.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 13.10.2025 судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» та Комунального підприємства «Бюро Державної Реєстрації» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання трудових відносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» припиненими з 15 квітня 2025 року, у зв`язку із звільненням з посади директора за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України; зобов`язання Комунального підприємства «Бюро Державної Реєстрації» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області внести відповідні зміни до відомостей про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та виключити з ЄДР відомості про ОСОБА_1 , як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз».

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона - ОСОБА_1 , з 24 березня 2014 року згідно з рішенням Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз», оформленим протоколом № 2 від 21.03.2014, була призначена на посаду директора вказаного Товариства.

24.03.2014 відповідно до наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» № 4-к «По особовому складу» ОСОБА_1 з 24.03.2014 приступила до виконання обов`язків директора Товариства за сумісництвом.

Учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» є: ОСОБА_2 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , якій належить 50% статутного капіталу Товариства та ОСОБА_4 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , якій належить 50% статутного капіталу Товариства.

12.03.2025 ОСОБА_1 було складено заяву про звільнення з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України з 15.04.2025.

На адреси учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» були надіслані Повідомлення про скликання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» вих. № 03/03 від 13.03.2025 (Повідомлення), з наступним порядком денним:

1. Про звільнення із займаної посади директора Товариства ОСОБА_1 за власним бажанням та обрання нового директора або виконуючого обов`язки директора Товариства.

2. Про реєстрацію змін у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Загальні збори скликалися на 14.04.2025 о 12:00 годині, за зареєстрованим місцезнаходженням Товариства: 08135, Київська область, Бучанський (Києво- Святошинський) район, село Чайки, вулиця Лобановського Валерія, будинок 23.

Повідомлення про скликання позачергових загальних зборів було направлено по місцю реєстрації учасників Товариства: ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_4 на адресу: АДРЕСА_2 . Доказом вищевказаних обставин є описи вкладення у цінний лист, фіскальні чеки та виписки Укрпошти з роздруківками трекінгу поштового відправлення.

До повідомлень про скликання загальних зборів були додані копії заяви ОСОБА_1 про її звільнення з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» з 15.04.2025 за власним бажанням.

14.04.2025 учасники Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» на загальні збори не прибули, відповіді на відправлені позивачкою листи не надали.

Таким чином, позивачка стверджує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» своєю бездіяльністю, яка виразилася у нерозгляді та невжитті заходів для прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1 в межах статутної діяльності Товариства, порушило її трудові права, зокрема право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням, та право вільного обрання місця для його реалізації.

Стаття 22 Кодексу законів про працю України визначає гарантії при укладенні, зміні та припиненні трудового договору. Згідно із статтею 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Частинами 1, 2 ст. 113 Цивільного кодексу України визначено, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

Особливості діяльності товариств з обмеженою відповідальністю встановлюються Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Згідно зі ст. 28, ч. 1 ст. 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган. Загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них) належать до компетенції загальних зборів учасників.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчий орган товариства скликає загальні збори.

Зі змісту ч. ч. 1, 4 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» слідує, що виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є директор, якщо статутом не передбачена інша назва.

Незважаючи на те, що право на працю безумовно є правом, а не обов`язком, для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) товариства має не тільки написати заяву про звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України та подати/надіслати її всім учасникам товариства, а й за власною ініціативою, як виконавчий орган товариства, скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких і поставити питання щодо свого звільнення.

Відповідно до положень статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і тих, що належать до компетенції інших органів товариства.

Відповідно до частин першої - третьої статті 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб.

Отже, відповідно до трудового законодавства України керівник товариства, як будь- який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18).

Згідно з п. 9.1 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» вищим органом Товариства є Загальні збори Учасників.

Відповідно до п. 9.4.7 Статуту Товариства до виключної компетенції Загальних зборів Учасників Товариства належить, зокрема обрання та відкликання членів виконавчого органу та ревізійної комісії.

Пунктом 9.8 Статуту Товариства встановлено, що виконавчим органом Товариства, що здійснює управління його поточною діяльністю є Директор.

Згідно з п. 9.5.2 Статуту Товариства учасники повідомляються про проведення Загальних зборів Учасників персонально, рекомендованим листом, телексом, телефаксом, кур`єрською поштою чи доставкою з рук в руки на адреси зазначені в Статуті Товариства, або відповідних книгах Товариства, із зазначенням дати, часу і місця проведення Загальних зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш, як за 30 днів до скликання Загальних Зборів Учасників.

Як зазначає позивачка, нею вчинено усі необхідні та залежні від неї дії, спрямовані на припинення трудових відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз». Однак, бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» в особі його учасників, яка виразилась у нез`явленні на загальні збори та невирішенні питання про звільнення ОСОБА_1 , як директора Товариства, за її заявою, порушує її права та охоронювані законом інтереси і є підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач 1 в ході розгляду спору у судові засідання не з`являвся, відзиву на позов не подав.

Судом було залучено до участі у справі у якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз»: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які також у судові засідання не з`являлись, пояснень по суті спору не надали.

В ході розгляду спору Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області подала відзив, у якому зауважила на відсутності в її діях ознак порушення прав та інтересів позивачки.

Після заміни відповідача 2, Комунальним підприємством «Бюро Державної Реєстрації» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області відзив на позов не подано.

Статтею 22 Кодексу законів про працю України визначено гарантії при укладенні, зміні та припиненні трудового договору та передбачено, що будь-яке пряме або непряме обмеження трудових прав при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю України врегульовано розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника та передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні.

Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, чинив мобінг (цькування) стосовно працівника або не вживав заходів щодо його припинення, що підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили.

У пункті 4 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України визначено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Однак, порядок призначення та звільнення керівника/директора, як уповноваженого органу Товариства, крім загального трудового законодавства, підпадає також під регулювання норм, які регулюють відповідні корпоративні відносини і визначаються спеціальним законодавством та умовами Статуту, що відповідна посадова особа має усвідомлювати при погодженні призначення на посаду.

Специфіка посади виконавчого органу Товариства передбачає призначення на посаду та звільнення з посади за погодженням загальних зборів, оскільки відповідна посада пов`язана з реалізацією представницьких та управлінських функцій від імені Товариства, передбачає певний обсяг повноважень та відповідальності.

Звільнення з посади директора товариства (відкликання директора) є припиненням повноважень одноосібного виконавчого органу, призначення та звільнення якого відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.

Статтею 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визначено статус виконавчого органу товариства та передбачено:

1. Виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства.

2. До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення).

3. Виконавчий орган товариства підзвітний загальним зборам учасників і наглядовій раді товариства (у разі утворення) та організовує виконання їхніх рішень.

4. Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва.

5. Статутом може бути встановлено, що виконавчий орган товариства є колегіальним, та визначено його кількісний склад. Назвою колегіального виконавчого органу є «дирекція», а його голови «генеральний директор», якщо статутом не передбачені інші назви.

6. Обрання членів колегіального виконавчого органу та його голови здійснюється голосуванням щодо кожного кандидата окремо, якщо статутом не передбачено обрання членів виконавчого органу та його голови списком, кумулятивним голосуванням чи в іншому порядку.

7. Для прийняття рішень з питань, які віднесені до компетенції виконавчого органу, але виходять за межі звичайної щоденної діяльності товариства, голова колегіального виконавчого органу зобов`язаний скликати засідання виконавчого органу. Статутом товариства можуть встановлюватися обмеження щодо суми, типу, предмета правочинів, для прийняття рішення щодо яких голова колегіального виконавчого органу має скликати засідання виконавчого органу товариства. Порушення вимог цієї частини головою виконавчого органу є підставою для розірвання з ним цивільно-правового або трудового договору (контракту).

8. Рішення колегіального виконавчого органу приймаються більшістю голосів усіх його членів. Статут товариства може містити перелік питань, прийняття рішення щодо яких вимагатиме більшої кількості голосів.

9. Фізична особа, яка є членом колегіального виконавчого органу товариства або діє як одноосібний виконавчий орган, не може бути членом наглядової ради цього товариства.

10. Одноосібний виконавчий орган товариства або голова колегіального виконавчого органу товариства може діяти від імені товариства без довіреності. Статут товариства може передбачати можливість кожного або окремих членів колегіального виконавчого органу діяти від імені товариства без довіреності або можливість усіх чи окремих членів виконавчого органу вчиняти дії від імені товариства без довіреності виключно разом. Якщо член виконавчого органу на час своєї відсутності призначив тимчасового виконувача обов`язків, такий член виконавчого органу несе солідарну відповідальність перед товариством разом із призначеною ним особою.

11. Член колегіального виконавчого органу товариства не може передавати свій голос іншим особам.

12. З одноосібним виконавчим органом та кожним членом колегіального виконавчого органу укладається цивільно-правовий або трудовий договір (контракт). Договір (контракт), що укладається з одноосібним виконавчим органом та членом колегіального виконавчого органу, від імені товариства підписує особа, уповноважена на таке підписання загальними зборами учасників.

13. Повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.

14. У випадках і на умовах, передбачених законом, повноваження виконавчого органу товариства може виконувати юридична особа, зареєстрована відповідно до законодавства України (особа, яка здійснює функції управління).

Таким чином, за змістом ч. 13 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» повноваження одноосібного виконавчого органу можуть бути припинені лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу або тимчасового виконувача його обов`язків; наслідком такого припинення повноважень одноосібного виконавчого органу є припинення відповідного договору, зокрема розірвання трудового договору.

Для належної реалізації права на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, за власною ініціативою директор товариства має не тільки написати відповідну заяву на підставі статті 38 КЗпП України, подати/надіслати її всім учасникам товариства, а й за власною ініціативою як виконавчий орган товариства скликати загальні збори учасників, на вирішення яких поставити питання щодо свого звільнення (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19 січня 2022 року у справі № 911/719/21 (пункт 5.15).

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Конституційний Суд України у Рішеннях від 07.07.2004 № 14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає, як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає, як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 у справі № 448/362/22), у випадку відсутності рішення скликаних загальних зборів учасників товариства про звільнення директора товариства, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення цих зборів, директор має право звернутися до суду з вимогою про припинення ним своїх повноважень. ВП ВС враховує, що позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та/або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.

Таким чином, позивач вчинив усі необхідні дії, спрямовані на припинення трудових відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» але бездіяльність учасників Товариства, щодо проведення загальних зборів та вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 , як директора Товариства, позбавляє її права вільно обирати можливість заробляти собі на життя, як елемента права на працю.

В той же час, суд не вбачає підстав вважати трудові відносини припиненими саме з 15.04.2025, оскільки таке припинення повноважень виконавчого органу товариства суперечить ч. 13 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Таким чином, позовна вимога про визнання трудових відносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» припиненими з 15 квітня 2025 року, у зв`язку із звільненням з посади директора за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України підлягає частковому задоволенню шляхом визнання припиненими трудових відносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» у зв`язку із звільненням з посади директора за власним бажанням з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Щодо вимоги про зобов`язання Комунального підприємства «Бюро Державної Реєстрації» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області внести відповідні зміни до відомостей про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та виключити з ЄДР відомості про ОСОБА_1 , як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз», суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» в Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» державна реєстрація це офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 6 частини 1 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, подається рішення уповноваженого органу управління юридичної особи, яке викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами або головою та секретарем загальних зборів (у разі прийняття такого рішення загальними зборами). Справжність підписів на такому рішенні нотаріально засвідчується, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: 1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації; 2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду щодо: зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» про реєстрацію, суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення: проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру.

Процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин з товариством має супроводжуватись виключенням директора з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18, вимога про виключення з ЄДРПОУ запису про директора не підлягає задоволенню, оскільки суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстраційної служби, зобов`язуючи його вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру. Разом з тим, факт припинення повноважень директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до ЄДРПОУ.

При цьому, Комунальне підприємство «Бюро Державної Реєстрації» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області є не єдиним органом державної реєстрації і на момент подання позову у відповідача 2 були відсутні підстави для внесення відповідних відомостей.

Таким чином, у діях Комунального підприємства «Бюро Державної Реєстрації» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області відсутні порушення прав та інтересів позивачки, що свідчить про відсутність підстав для задоволення відповідної позовної вимоги.

В той же час, рішення суду про припинення трудових відносин з виконавчим органом товариства є підставою для внесення відповідних відомостей з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі

Таким чином, відповідне судове рішення є підставою для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зміни до відомостей про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз», з яких виключити відомості про ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними у розумінні ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору за подання позову у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача 1 у повному обсязі, оскільки його неправильні дії призвели до подання позову.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» (08130, Київська обл., Бучанський (раніше Києво-Святошинський) район, село Чайки, вул. Лобановського Валерія, 23, ) у зв`язку із звільненням з посади директора за власним бажанням з моменту набрання рішенням суду законної сили.

3. Внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зміни до відомостей про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» (08130, Київська обл., Бучанський (раніше Києво-Святошинський) район, село Чайки, вул. Лобановського Валерія, 23, ), з яких виключити відомості про ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_1 ).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз» (08130, Київська обл., Бучанський (раніше Києво-Святошинський) район, село Чайки, вул. Лобановського Валерія, 23, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) 6 056,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

5. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

6. Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст.ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 26.12.2025.

Суддя Т.П. Карпечкін