УХВАЛА

м. Київ

22.12.2025Справа № 910/9148/24 (754/7733/25)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411)

до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості в розмірі 39 199,13 грн.

В межах справи № 910/9148/24

За заявою фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебувала справа №910/9148/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

До Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в загальному розмірі 39 199, 13 грн., за договором № 483443-КС-001 про надання кредиту від 17.12.2023.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23.05.2025 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та відкрито провадження у справі № 754/7733/25, а також задоволено клопотання про витребування доказів.

03.06.2025 до Деснянського районного суду міста Києва надійшла заява відповідача про закриття провадження у справі.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23.06.2025 матеріали справи № 754/7733/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 39 199, 13 грн. передано за підсудністю Господарському суду м. Києва для розгляду в межах справи № 910/9148/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.08.2025 матеріали справи № 910/9148/24 (754/7733/25) передано на розгляд судді Чеберяку П.П.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.09.2025 прийнято справу №754/7733/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 39 199,13 грн. до розгляду в межах справи №910/9148/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).

26.09.2025 ухвалу Господарського суду м. Києва від 03.09.2025 було надіслано відповідачу в його електронний кабінет, зареєстрований в підсистемі «Електронний суд».

Правом на подання відзиву відповідач у визначений судом, п`ятнадцятиденний з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду відзиву на позов з доданням доказів, строк не скористався та заперечення на позов не подав.

Відповідно до ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Як слідує з матеріалів справи, 17.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі - позивач, ТОВ «Бізпозика») та ОСОБА_1 (далі позичальник, відповідач) укладено Договір №483443-KС-001 про надання кредиту (далі кредитний договір), шляхом обміну електронними повідомленнями, в порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 кредитного договору, ТОВ «Бізпозика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплати проценти за користування кредитом, у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами кредитного договору, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,16395 процентів за кожен день користування кредитом.

Пунктом 2 кредитного договору встановлено, що протягом строку кредитування

процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахування видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

Згідно із п.5.1. Правил про надання грошових коштів в кредит, які відповідно до п. 10 кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення терміну дії договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положенням ч. 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника, що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням).

Крім цього, 12.02.2024 між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду №1 до Договору №483443-KC-001, шляхом обміну електронними повідомленнями, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов додаткової угоди позивач надав позичальнику додатково кредит в сумі 7 000,00 грн.

Згідно із Розрахунком заборгованості за договором, долученого позивачем до матеріалів справи, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконав не в повному обсязі, внаслідок чого у останнього залишилась заборгованість у розмірі 39 199,13 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 11 851,56 грн; суми прострочених платежів по процентах 27 347,57 грн.

Як встановлено судом, ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/9148/24 (суддя Чеберяк П.П.) відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Оголошення про відкриття провадження у справі №910/9148/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 було опубліковано на офіційному вебсайті Вищого господарського суду України 26.12.2024 за № 74955.

Так, в ухвалі Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/9148/24 вказано, що у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зазначив про наявність кредиторської заборгованості в загальному розмірі 514 387,63 грн. перед кредиторами, в тому числі, перед ТОВ «Бізпозика» у розмірі 38 979,94 грн., що виникла на підставі кредитного договору для розвитку бізнесу №483443-КС-001 від 17.12.2023.

Частиною 7 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не пізніше трьох днів з дня її постановлення надсилається боржнику до контролюючого органу, визначеного Податковим кодексом України, та інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, до місцевих судів загальної юрисдикції та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні, до органу державної прикордонної служби, державного органу з питань банкрутства, а також іншим учасникам справи та особам, які мають право взяти участь у такій справі.

Вищезазначена ухвала Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/9148/24 була надіслана на адресу ТОВ «Бізпозика» поштовим направлення №177.

14.01.2025 на адресу Господарського суду міста Києва надійшло рекомендоване повідомлення про вручення поштового направлення №177 з відміткою «вручено 10.01.2025».

Статтею 122 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Так, згідно із ч.1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

В свою чергу, не зважаючи на наявність опубліковано на офіційному вебсайті Вищого господарського суду України оголошення про відкриття провадження у справі №910/9148/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , а також повідомлення Господарським судом міста Києва ТОВ «Бізпозика» про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , у визначений законодавством строк, ТОВ «Бізпозика» не звернулось із заявою з кредиторськими вимогами до боржника.

В подальшому, ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2025 у справі №910/9148/24 затверджено план реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2025 у справі №910/9148/24 закрито провадження про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , у зв`язку з виконанням плану реструктуризації боргів.

Згідно із ч. 4 ст. 129 Кодексу України з процедур банкрутства у разі закриття провадження у справі про неплатоспроможність у зв`язку з виконанням плану реструктуризації боргів настають наслідки, передбачені цим Кодексом, щодо звільнення боржника від боргів.

У випадках, передбачених п. 5-8 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Так, в п. 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 08.09.2025 у справі №910/9148/24 зазначено, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Отже, з огляду на вищевикладене, оскільки позивач не звернуся із заявою з кредиторськими вимоги до боржника (відповідача) у строк, визначений Кодексом України з процедур банкрутства, грошові вимоги ТОВ «Бізпозика» до фізичної особи ОСОБА_1 , які виникли на підставі Договору №483443-KС-001 про надання кредиту від 17.12.2023 вважаються погашеними.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Враховуючи викладені обставини та наведені норми, з наведеного слідує, що у зв`язку з тим, що грошові вимоги позивача вважаються погашеними в силу Закону, відтак, у вказаній справі відсутній предмет спору, а тому провадження у справі № 910/9148/24 (754/7733/25) підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ч.4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на викладене, суд роз`яснює позивачу, що на підставі положень ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена ними сума судового збору може бути повернута з Державного бюджету за умови звернення позивача до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись ст. 231, 234 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд міста Києва

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі № 910/9148/24 (754/7733/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 39 199,13 грн. в межах справи № 910/9418/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 закрити.

2. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили 22.12.2025 та згідно ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк