ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

(про відмову у забезпеченні позову)

м. Хмельницький

"30" грудня 2025 р. Справа № 924/1280/25

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Соната Фінанс" (вх.№05-08/3870/25 від 26.12.2025р.) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ "ВВТ Грейн" у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Соната Фінанс" м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВТ Грейн" смт Ярмолинці Ярмолинецького району Хмельницької області

про стягнення 151678,81грн заборгованості за Договором постачання електричної енергії споживачу №2305 від 23.05.2022р.

ВСТАНОВИВ:

26.12.2025р. до Господарського суду Хмельницької області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Соната Фінанс" м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВТ Грейн" смт Ярмолинці Ярмолинецького району Хмельницької області про стягнення 151678,81грн заборгованості за Договором постачання електричної енергії споживачу №2305 від 23.05.2022р.

26.12.2025р. до Господарського суду Хмельницької області через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Соната Фінанс" надійшла заява (вх.№05-08/3870/25 від 26.12.2025р.) про забезпечення позову одночасно з пред`явленням позову відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 138 ГПК України.

У поданій заяві ТОВ "ФК Соната Фінанс" просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВТ Грейн" () в усіх банківських установах, у межах ціни позову 151678,81грн.

В обґрунтування поданої заяви зазначає про те, що з моменту укладання Договору постачання електричної енергії споживачу №2305 від 23.05.2022р. у відповідача допускалась триваюча заборгованість, однак оплати проводились регулярно та заборгованість за вказаним Договором сплачувалась в повному обсязі або частково. Однак на момент подачі позовної заяви ТОВ "ВВТ Грейн" уже більше 4 (чотирьох) місяців не здійснює дії спрямовані на часткове або повне погашення наявної заборгованості за Договором №1305 від 23.05.2022р., що на думку позивача, може свідчити про нестійке фінансове становище товариства, як наслідок, можлива наявність неспроможності розраховуватися за поточними боргами, з огляду на що, позивач вбачає у зазначених діях відповідача тенденції щодо ухилення від виконання зобов`язань за укладеним договором.

Посилаючись на ст. 136, п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, ТОВ "ФК Соната Фінанс" вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладання арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ "ВВТ Грейн", призведе до виникнення в подальшому ситуації за якої ефективний захист та поновлення порушеного права власності позивача на грошові кошти буде неможливим, зокрема, але не виключно, внаслідок відчуження вказаної суми грошових коштів відповідачем.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2025р., заяву про забезпечення позову передано для розгляду судді Вибодовському О.Д.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Соната Фінанс" м. Київ (вх.№05-08/3870/25 від 26.12.2025р.) про забезпечення позову суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пунктом 2 частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Отже, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується можливість виконання судового рішення.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати у результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020р. у справі № 381/4019/18).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позовних вимог не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Отже, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Таку правову позицію наведено Верховним Судом у постанові від 14.06.2018р. по справі № 910/361/18.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У заяві заявник наголошує на тому, що такий захід забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках відповідача в банківських установах, у межах ціни позову, до вирішення справи по суті у даному випадку буде найбільш повно забезпечувати охорону інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, при цьому, заявник посилається на стрімку зміну поведінки відповідача, а саме відсутність здійснення оплати заборгованості (частково або в повному розмірі) за Договором постачання електричної енергії споживачу №2305 від 23.05.2022р. протягом чотирьох місяців, на думку позивача, така поведінка свідчить про тенденцію щодо ухилення відповідача від виконання договірних зобов`язань.

При вирішенні заяви суд звертає увагу на те, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Відповідно до приписів ст. ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Саме лише посилання заявника на занепокоєння щодо загрози настання обставин, що можуть ускладнити або унеможливити виконання рішення, не є тими достатніми підставами для вжиття заходів забезпечення позову в розумінні норм ст. 136 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, судом враховується, що предметом позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Соната Фінанс" м. Київ є стягнення грошової суми в розмірі 151678,81грн, однак будь-яких доказів на підтвердження відсутності у відповідача коштів, які заявник просить стягнути як заборгованість за Договором постачання електричної енергії споживачу №2305 від 23.05.2022р., матеріали поданої заяви про вжиття заходів забезпечення позову не містять. Суд зауважує, що доводи позивача з приводу того, що відповідачем протягом тривалого часу не було здійснено оплату за вищевказаним Договором не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, оскільки зазначені обставини не доводять факт відсутності коштів у відповідача, необхідних для погашення заборгованості, утвореної відповідно до умов Договору №2305 від 23.05.2022р., а також не підтверджують факт відчуження грошових коштів відповідачем чи витрачання коштів ТОВ "ВВТ Грейн" не для розрахунків з позивачем.

Враховуючи наведене, суд зауважує, що заявником - Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК Соната Фінанс" не підтверджено зазначених ним підстав вжиття заходів забезпечення позову та не доведено, що невжиття обраних заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК Соната Фінанс" м. Київ заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 232, 233-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Соната Фінанс" м. Київ (вх.№05-08/3870/25 від 26.12.2025р.) про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 30.12.2025р. та може бути оскаржена в порядку ст. 257 ГПК України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя О.Д. Вибодовський

Виготовлено 2 примірники:

1- до справи (в паперовому екз.);

2- позивачу ТОВ "ФК Соната Фінанс" (до електронного кабінету).