СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

23 грудня 2025 року м. Харків Справа № 922/2590/23 (922/3600/25)

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача: Плахова О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, м. Харків (вх.№2581 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2025 у справі № 922/2590/23 (922/3600/25) (суддя Прохоров С.А., ухвалене в м. Харків, дата складення повного тексту 13.11.2025)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельна компанія "Уровень", м. Харків,

до відповідача: Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, м. Харків,

про стягнення коштів,

в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельна компанія "Уровень",-

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 06.12.2024 у справі №922/2590/23 Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельна компанія "Уровень" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців.

08.10.2025 ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельна компанія "Уровень" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради 943140,00грн. заборгованості за договором №652 від 25.07.2018.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.10.2025 позовна заява в межах справи про банкрутство передана на розгляд судді Прохорову С.А., справі присвоєно №922/2590/23 (922/3600/25).

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.11.2025 у справі №922/2590/23 (922/3600/25) позов задоволено повністю; стягнуто з Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельна компанія "Уровень" 943140,00грн., як вартість виконаних, але не оплачених робіт за Договором №652 від 25.07.2018; стягнуто з Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельна компанія "Уровень" 11317,68грн. витрат зі сплати судового збору.

Департамент будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2025 у справі № 922/2590/23 (922/3600/25) та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити в повному обсязі; судові витрати покласти на позивача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 залишено апеляційну скаргу Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2025 у справі №922/2590/23 (922/3600/25) без руху в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що апелянтом не було надано доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Крім того, апеляційним господарським судом було встановлено Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради 10-денний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, з дня вручення ухвали про залишення без руху та роз`яснено апелянту, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Вказана ухвала про залишення апеляційної скарги без руху направлена скаржнику Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради в його електронний кабінет та отримана 09.12.2025 о 15:13год., що підтверджується довідкою про доставку електронного документа.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Таким чином, визначений судом строк для усунення недоліків апеляційної скарги закінчився 19.12.2025.

19.12.2025 скаржником подано до апеляційного господарського суду клопотання про продовження процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги, в обґрунтування якого останній вказує, що станом 19.12.2025 оплата не здійснена через відсутність бюджетних асигнувань, що ускладнює здійснення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Щодо поданого Департаментом будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, суддя-доповідач зазначає наступне.

За приписами частин 1, 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зміст наведеної норми свідчить, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи з заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з тим, на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена.

При цьому, оскільки у тих випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого Господарського процесуального кодексу України, суд також не може продовжити строк понад встановлений ГПК України строк.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2018 у справі №904/5995/16 та підтримана сталою практикою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 11.10.2021 у справі №910/14802/20, від 26.08.2021 у справі №914/2441/15(914/595/15), від 22.03.2021 у справі №910/11894/20.

Згідно з положеннями частин 1, 7 статті 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Отже, приписами частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України закріплено крайній процесуальний строк на усунення недоліків заяви/скарги, який не може бути продовжено судом у порядку частини 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, оскільки його максимальна межа визначена законом - Господарського процесуального кодексу України.

Поряд з цим, в контексті спірних правовідносин суддя доповідач враховує правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.10.2023 у справі №910/10939/23, в якій Суд вказав, що:

"У разі коли після постановлення судом ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та надання скаржнику строку на усунення її недоліків, а саме подання доказів сплати судового збору, скаржник звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору, суд може залишити таке клопотання без розгляду з підстав пропущення строку його подання або за заявою скаржника поновити цей строк та розглянути клопотання по суті.

У випадку залишення судом клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору без розгляду або відмови в задоволенні такого клопотання суд постановляє ухвалу, яку направляє скаржнику.

Отримавши її, скаржник повинен виконати ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху, а саме подати суду докази сплати судового збору. У випадку якщо скаржник не встигає цього зробити до закінчення строку, наданого судом або встановленого законом на усунення недоліків, він може звернутись до суду із заявою, відповідно, про продовження або поновлення зазначеного строку.

Для цього перед постановленням ухвали про повернення апеляційної скарги з підстави неусунення скаржником її недоліків суд має переконатись, що скаржник отримав ухвалу про залишення без розгляду або відмову в задоволенні його клопотання про звільнення від сплати судового збору та має розумний строк для сплати судового збору і подання заяви про продовження або поновлення строку на усунення недоліків разом з доказами сплати судового збору. Відповідно до частини шостої статті 260 ГПК України такий строк не повинен перевищувати п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків...

З наведеного вбачається, що апеляційний суд одночасно постановив ухвалу про відмову позивачці в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору та повернення апеляційної скарги. Внаслідок цього позивачка була позбавлена можливості дізнатись про те, що їй відмовили у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору, та відповідно не змогла сплатити судовий збір і усунути недоліки апеляційної скарги.

Слід зауважити, що апеляційний суд отримав заяву позивачки про звільнення від сплати судового збору 24 квітня 2023 року, коли до кінця строку на усунення недоліків залишалось чотири дні. Якщо б позивачка дізналась про відмову їй у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору раніше 01 травня 2023 року, в неї була б можливість сплатити судовий збір та подати суду відповідні докази в межах установленого строку або клопотати про його поновлення.

Також Велика Палата Верховного Суду враховує, що місцевий суд звільнив позивачку від сплати судового збору на підставі того ж доказу, який був нею доданий до заяви про звільнення від сплати судового збору в апеляційному провадженні. Оскільки місцевий суд визнав цей доказ достатнім для звільнення позивачки від сплати судового збору, вона могла очікувати, що цього доказу буде достатньо і для апеляційного суду.

Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що апеляційний суд, прийнявши рішення про відмову у звільненні позивачки від сплати судового збору, мав постановити відповідну ухвалу, направити її позивачці та переконатись, що вона отримала цю ухвалу і має розумний строк для сплати судового збору та подання заяви про продовження або поновлення строку на усунення недоліків разом з доказами сплати судового збору. Відповідно до частини шостої статті 260 ГПК України такий строк не повинен перевищувати п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки апеляційний суд неправильно застосував наведені процесуальні норми ГПК України Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що ухвала апеляційного суду від 01.05.2023 про повернення апеляційної скарги підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду".

З огляду на вищевикладене, суддя - доповідач зазначає, що суд не наділений правом, згідно норм Господарського процесуального кодексу України, продовжувати процесуальні строки на строк більший, аніж встановлений процесуальним законодавством, що узгоджується з висновками Верховного Суду, адже судом згідно ухвали Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 апелянту первинно було надано максимальний строк на усунення недоліків, тобто протягом 10 днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Отже, суддя доповідач приймає до уваги, що Департамент будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради в строк, визначений Господарським процесуальним кодексу України, подав заяву про продовження строку на усунення недоліків, таким чином, у заявника наявні очікування щодо задоволення його заяви про продовження строку на усунення недоліку. Водночас, з мотивів, викладених в даній ухвалі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні зазначеної заяви.

Таким чином, з урахуванням висновків, сформованих у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.10.2023 у справі №910/10939/23, суддя- доповідач дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання апелянта про продовження строку на усунення недоліків без одночасного постановлення ухвали про повернення апеляційної скарги з метою надання можливості заявнику ознайомитись з даною ухвалою та усунути недолік протягом розумного строку, що не може перевищувати 5 днів з моменту отримання даної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради про продовження строку для усунення недоліків у справі на рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2025 у справі № 922/2590/23 (922/3600/25).

Запропонувати Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради усунути недолік, протягом 5 днів з моменту отримання даної ухвали:

- подати оригінал платіжного документа (квитанції, платіжного доручення, тощо) про сплату судового збору в розмірі 16972,52грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя О.В. Плахов