ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/19899/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючої, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Руда Г. В.,

за участю представників:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Експерт Інвест" - Скирди В. Є. (адвоката, в режимі відеоконференції),

Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - не з`явилися,

Державної казначейської служби України - не з`явилися,

держави Україна в особі Міністерства юстиції України - не з`явилися,

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Міністерства юстиції України

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 (колегія суддів: Станік С. Р. - головуючий, Сибіга О. М., Гончаров С. А.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Експерт Інвест"

до: 1) Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, 2) Державної казначейської служби України, 3) держави Україна в особі Міністерства юстиції України

про визнання протиправними та скасування постанов від 24.07.2019 № 55827491 і від 18.02.2016 № 49849512, стягнення 5 573 595,90 грн

та за позовом третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс"

до: 1) Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, 2) Державної казначейської служби України, 3) держави Україна в особі Міністерства юстиції України

про визнання протиправними та скасування постанов від 24.07.2019 № 55827491 і від 18.02.2016 № 49849512, стягнення 2 633 564,57 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Експерт Інвест" (далі - ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВДВС), Державної казначейської служби України та держави Україна в особі Міністерства юстиції України про стягнення з Міністерства юстиції України на користь ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест" 5 573 595,90 грн компенсації за заподіяну шкоду.

1.2. Позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест" обґрунтовані тим, що на примусовому виконанні у ВДВС знаходилося виконавче провадження № 57029342, яке об`єднане у зведене виконавче провадження № НОМЕР_1 про стягнення заборгованості з Приватного акціонерного товариства "Полтавхіммаш" (далі - ПрАТ "Полтавхіммаш"). Як зазначало ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", у цьому зведеному виконавчому провадженні стягувачами є: ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест" і Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" (далі - ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс"). Зазначене зведене виконавче провадження здійснювалося головним державним виконавцем ВДВС Рубель Інною Вікторівною (далі - головний державний виконавець ВДВС Рубель І. В.). Водночас, як стало відомо позивачу з неофіційних джерел, у рамках здійснення виконавчих дій розпорядженням начальника ВДВС, яке прийняте на підставі розрахунку головного державного виконавця ВДВС Рубель І. В. щодо розподілу стягнутих з боржника коштів, затверджено розподіл стягнутих з боржника сум для задоволення вимог стягувачів за зведеним виконавчим провадженням про стягнення з ПрАТ "Полтавхіммаш" заборгованості. Крім того, як зазначав позивач, станом на 26.12.2023 (дата підписання позову ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест") він, усупереч положенням статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", не отримав від головного державного виконавця ВДВС Рубель І. В. копії розрахунку або розпорядження. Розпорядженням ВДВС було вирішено віднести вимоги щодо стягнення виконавчого збору до 4 черги, а вимоги безпосередньо стягувачів, за якими і стягувався виконавчий збір, до 5 черги. Тому, як вважав позивач, дії головного державного виконавця ВДВС Рубель І. В. призвели до того, що фактично вся стягнута з ПрАТ "Полтавхіммаш" сума була спрямована на погашення вимог виконавчого збору. Внаслідок таких, на думку позивача, незаконних дій головного державного виконавця ВДВС Рубель І. В. ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест" не отримало законну частку фактично стягнутої заборгованості, а саме: 5 573 595,90 грн від фактично стягнутих 9 119 067,19 грн. Тому ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест" на підставі статей 16, 22, 1166, 1173, 1174 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України подало цей позов про відшкодування шкоди.

1.3. ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про зміну предмета позову (яка прийнята до розгляду господарським судом першої інстанції) У цій заяві ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест" просило здійснювати розгляд справи за такими позовними вимогами:

- визнання протиправною та скасування постанови ВДВС від 24.07.2019 № 55827491 про стягнення виконавчого забору;

- визнання протиправною та скасування постанови ВДВС від 18.02.2016 № 49849512 про стягнення виконавчого забору;

- стягнення з Міністерства юстиції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест" 5 573 595,90 грн компенсації за заподіяну шкоду.

1.4. ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест" у заяві про зміну предмета позову зазначало, що протиправність дій заподіювача шкоди і його вина полягає в порушенні ВДВС положень статті 45 Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, як зазначало ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест" у заяві про зміну предмета позову, з наданих ВДВС доказів вбачається, що шкода була завдана ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест" протиправним прийняттям та виконанням постанов ВДВС від 24.07.2019 № 55827491, від 18.02.2016 № 49849512 про стягнення виконавчого забору.

1.5. Крім того, ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ВДВС, держави Україна в особі Міністерства юстиції України про:

- визнання протиправною та скасування постанови ВДВС від 24.07.2019 № 55827491 про стягнення виконавчого забору;

- визнання протиправною та скасування постанови ВДВС від 18.02.2016 № 49849512 про стягнення виконавчого забору;

- стягнення з Міністерства юстиції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" 2 633 564,57 грн компенсації за заподіяну шкоду.

1.6. Позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" обґрунтовані тим, що на примусовому виконанні у ВДВС знаходилося виконавче провадження № 57029342, яке об`єднане у зведене виконавче провадження НОМЕР_1 про стягнення заборгованості з ПрАТ "Полтавхіммаш". За доводами ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс", у цьому зведеному виконавчому провадженні стягувачами є: ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест" і ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс". Це зведене виконавче провадження здійснювалося головним державним виконавцем ВДВС Рубель І. В. Водночас, як стало відомо ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" з неофіційних джерел, у рамках здійснення виконавчих дій розпорядженням начальника ВДВС, яке прийняте на підставі розрахунку головного державного виконавця ВДВС Рубель І. В. щодо розподілу стягнутих з боржника коштів, затверджено розподіл стягнутих з боржника сум для задоволення вимог стягувачів за зведеним виконавчим провадженням про стягнення з ПрАТ "Полтавхіммаш" заборгованості. Крім того, як зазначало ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс", станом на 01.07.2024 (дата підписання позову ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс") позивач, усупереч положенням статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", не отримав від головного державного виконавця ВДВС Рубель І. В. копії розрахунку або розпорядження. Розпорядженням ВДВС було вирішено віднести вимоги щодо стягнення виконавчого збору до 4 черги, а вимоги безпосередньо стягувачів, за якими і стягувався виконавчий збір, до 5 черги. Тому, як вважало ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс", дії головного державного виконавця ВДВС Рубель І. В. призвели до того, що фактично вся стягнута з ПрАТ "Полтавхіммаш" сума була спрямована на погашення вимог виконавчого збору. Внаслідок таких, на думку ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс", незаконних дій головного державного виконавця ВДВС Рубель І. В. ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" не отримало законну частку фактично стягнутої заборгованості, а саме: 2 633 564,57 грн від фактично стягнутих 9 119 067,19 грн.

Водночас, як вважало ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс", для встановлення обставин справи та перевірки законності дій головного державного виконавця ВДВС Рубель І. В. щодо прийняття оспорюваних постанов, необхідним є перевірка законності підстав для стягнення виконавчого збору за оспорюваними постановами. На думку ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс", без встановлення законності підстав для стягнення виконавчого збору, передчасним є висновок про законність і правомірність дій головного державного виконавця ВДВС Рубель І. В. З урахуванням викладеного ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" зазначало, що протиправні та незаконні дії головного державного виконавця ВДВС Рубель І. В. і прийняті нею оспорювані постанови зумовили завдання ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" майнової шкоди.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 закрито провадження у справі № 910/19899/23 за позовами ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс".

2.2. Господарський суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі № 910/19899/23 за позовами ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс", виходив із того, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби у процедурі виконання рішень судів, за винятком рішень щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, здійснюється до суду, який ухвалив судове рішення. Водночас, як зазначив місцевий господарський суд, оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби у процедурі виконання рішень інших органів, у тому числі щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні, здійснюється до судів адміністративної юрисдикції. Крім того, як зазначив господарський суд першої інстанції, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні. Крім того, суд із посиланням на приписи статті 21 Господарського процесуального кодексу України зазначив, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З урахуванням викладеного місцевий господарський суд виснував, що позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" про визнання протиправними та скасування постанов ВДВС від 24.07.2019 № 55827491, від 18.02.2016 № 49849512 про стягнення виконавчого забору (основні позовні вимоги) підлягають розгляду виключно в порядку адміністративного судочинства. Водночас, за висновком господарського суду першої інстанції, позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" про стягнення компенсації за заподіяну шкоду (похідні позовні вимоги) можуть бути розглянуті в порядку господарського судочинства. Однак, як зазначив місцевий господарський суд, задоволення позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" про стягнення компенсації за заподіяну шкоду залежить від задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанов ВДВС від 24.07.2019 № 55827491, від 18.02.2016 № 49849512 про стягнення виконавчого забору. З огляду на викладене місцевий господарський суд із посиланням на частину 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про те, що цей спір не може бути розглянутий у порядку господарського судочинства. Тому, як зазначив суд, пред`явлені ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" позовні вимоги можуть бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства та не підлягають розгляду господарським судом.

2.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 у справі № 910/19899/23 в частині закриття провадження у справі за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест" до ВДВС, Державної казначейської служби України, держави Україна в особі Міністерства юстиції України про стягнення 5 573 595,90 грн, та в частині закриття провадження у справі за позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору - ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" до ВДВС, Державної казначейської служби України та держави Україна в особі Міністерства юстиції України про стягнення 2 633 564,57 грн. Справу № 910/19899/23 в цій частині передано до господарського суду першої інстанції для продовження розгляду. В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 у справі № 910/19899/23 залишено без змін.

2.4. Апеляційний господарський суд, скасовуючи ухвалу господарського суду першої інстанції в частині позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" про стягнення компенсації за заподіяну шкоду, виходив із того, що спеціальні підстави відповідальності за матеріальну шкоду, завдану незаконними діями органів державної влади та місцевого самоврядування, визначаються статтями 1173- 1176 Цивільного кодексу України.

При цьому апеляційний господарський суд зазначив, що позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" про стягнення компенсації за заподіяну шкоду обґрунтовані посиланням на приписи статті 15 Цивільного кодексу України ("Право на захист цивільних прав та інтересів"), статті 16 Цивільного кодексу України ("Захист цивільних прав та інтересів судом"), статті 22 Цивільного кодексу України ("Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди"), частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України ("Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду"), статті 1173 Цивільного кодексу України ("Відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування"), статті 1174 Цивільного кодексу України ("Відшкодування шкоди, завданої посадовою або службовою особою органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування"), статті 20 Господарського кодексу України, статей 19, 56 Конституції України, які регулюють правові підстави відшкодування завданої шкоди органами державної влади при виконанні ними певних державних функцій.

Крім того, як зазначив апеляційний господарський суд, посилання ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" на допущені порушення ВДВС вимог Закону України "Про виконавче провадження" наведені в розділах позовів "Щодо підстав для відшкодування шкоди". При цьому, за висновком апеляційного господарського суду, зазначені посилання наведені ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" в обґрунтування доводів про наявність у діях державних органів складу цивільного правопорушення як підстави для відшкодування завданої шкоди та неправомірного втручання у право власності на належне ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" майно (грошові кошти).

З урахуванням викладеного апеляційний господарський суд виснував, що позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" про стягнення компенсації за заподіяну шкоду не є похідними позовними вимогами, а є самостійними позовними вимогами, які обґрунтовані відповідними доказами та нормами права. Тому апеляційний господарський суд констатував, що позови ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" у частині позовних вимог про стягнення компенсації за заподіяну шкоду мають ознаки спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду відповідно до частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України. З урахуванням викладеного апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції помилково застосував пункт 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України до позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" про стягнення компенсації за заподіяну шкоду

Водночас апеляційний господарський суд погодися з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" про визнання протиправними та скасування постанов ВДВС від 24.07.2019 № 55827491, від 18.02.2016 № 49849512 про стягнення виконавчого забору підлягають розгляду виключно в порядку адміністративного судочинства.

3. Короткий зміст касаційної скарги

3.1. Не погоджуючись із постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 у справі № 910/19899/23, до Верховного Суду звернулося Міністерство юстиції України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену постанову, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 у справі № 910/19899/23 залишити в силі.

3.2. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, Міністерство юстиції України зазначає, що оскаржувана постанова апеляційного господарського суду ухвалена з порушенням статей 20, 173, 231 Господарського процесуального кодексу України та неправильним застосуванням приписів статті 74 Закону України "Про виконавче провадження".

3.3. Крім того, на думку скаржника, апеляційний господарський суд, ухвалюючи оскаржувану постанову, не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 06.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15, від 14.11.2018 у справі № 906/515/17, від 16.01.2019 у справі № 910/22695/13, від 07.02.2019 у справі № 927/769/16, від 11.09.2019 у справі № 925/138/18, від 15.01.2020 у справі № 1.380.2019.001073, від 23.11.2021 у справі № 175/1571/15, від 20.09.2018 у справі № 821/872/17, від 17.10.2018 у справі № 826/5195/17, від 16.01.2019 у справі № 279/3458/17-ц, від 09.10.2019 у справі № 758/201/17, від 06.06.2018 у справі № 127/9870/16-ц, від 18.12.2019 у справі № 759/15553/14-ц.

3.4. При цьому скаржник зазначає, що ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" обґрунтовують позовні вимоги заподіянням шкоди неправомірними діями головного державного виконавця ВДВС Рубель І. В. щодо стягнення виконавчого збору в повному обсязі та протиправними постановами про стягнення виконавчого збору. Тому скаржник вважає, що в цьому випадку необхідно дослідити законність дій державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору, правомірність оспорюваних постанов про стягнення виконавчого збору.

Однак, як наголошує скаржник, установлення законності дій державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та правомірності оспорюваних постанов про стягнення виконавчого збору належить до виключної компетенції адміністративних судів. З урахуванням викладеного, на думку Міністерства юстиції України, позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" про стягнення компенсації за заподіяну шкоду є похідними від позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанов ВДВС від 24.07.2019 № 55827491, від 18.02.2016 № 49849512 про стягнення виконавчого забору.

4. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду

4.1. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2025 у справі № 910/19899/23 визначено колегію суддів у складі: Колос І. Б. - головуюча, Малашенкова Т. М., Ємець А. А.

Ухвалою Верховного Суду від 05.05.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 у справі № 910/19899/23.

Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 26.05.2025 № 32.2-01/916 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 910/19899/23 у зв`язку з відпусткою судді Ємця А. А. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2025 визначено колегію суддів у складі: Колос І. Б. - головуюча, Малашенкова Т. М., Булгакова І. В.

26.05.2025 до Верховного Суду від Міністерства юстиції України надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою Верховного Суду від 27.05.2025 зупинено касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 у справі № 910/19899/23 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 367/252/24.

При цьому в судовому засіданні 27.05.2025 Верховний Суд протокольною ухвалою вирішив клопотання ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест" про поновлення строку на подання відзиву на касаційну скаргу залишити без задоволення, а відзив на касаційну скаргу - без розгляду.

Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 06.10.2025 № 32.2-01/2449 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 910/19899/23 у зв`язку з відрядженням судді Булгакової І. В. та відпусткою судді Малашенкової Т. М. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2025 визначено колегію суддів у складі: Колос І. Б. - головуюча, Власов Ю. Л., Бенедисюк І. М.

Ухвалою Верховного Суду від 08.10.2025 поновлено касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 у справі № 910/19899/23.

Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 17.11.2025 № 32.2-01/2873 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 910/19899/23 через перебування судді Колос І. Б. у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2025 визначено колегію суддів у складі: Багай Н. О. - головуюча, Дроботова Т. Б., Чумак Ю. Я.

Ухвалою Верховного Суду від 24.11.2025 прийнято до провадження касаційну скаргу Міністерства юстиції України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 у справі № 910/19899/23 колегією суддів Касаційного господарського суду у складі: Багай Н. О. - головуюча, Дроботова Т. Б., Чумак Ю. Я.

05.12.2025 до Верховного Суду від Міністерства юстиції України надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

05.12.2025 до Верховного Суду від ВДВС надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою Верховного Суду від 09.12.2025 відкладено розгляд касаційної скарги Міністерства юстиції України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 у справі № 910/19899/23.

15.12.2025 до Верховного Суду від Міністерства юстиції України надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

4.2. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

4.3. Заслухавши суддю-доповідачку, представника ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", дослідивши доводи, наведені в касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає таке.

4.4. Верховний Суд, переглядаючи оскаржувану постанову, зазначає, що касаційне провадження в цій справі № 910/19899/23 зупинялося до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 367/252/24. З огляду на викладене колегія суддів ураховує висновки, які викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 10.09.2025.

4.5. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10.09.2025 у справі № 367/252/24, зокрема, зазначила про можливість перегляду в касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, яка скасована постановою апеляційного суду з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Крім того, як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10.09.2025 у справі № 367/252/24, жодна норма процесуального законодавства не ставить наявність в особи права на касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції в залежність від результату її перегляду апеляційним судом.

4.6. Отже, висновки, які викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 10.09.2025 у справі № 367/252/24, підлягають урахуванню при розгляді касаційної скарги Міністерства юстиції України в цій справі.

4.7. Господарський суд першої інстанції вирішив закрити провадження у справі № 910/19899/23 за позовами ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс".

4.8. Апеляційний господарський суд частково не погодився з висновками місцевого господарського суду, а тому скасував ухвалу в частині закриття провадження у справі за позовами ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" про стягнення компенсації за заподіяну шкоду, а справу в цій частині передав до господарського суду першої інстанції для продовження розгляду; в іншій частині ухвалу апеляційний господарський суд залишив без змін.

4.9. Міністерство юстиції України не погоджується з висновками апеляційного господарського суду, а тому звернулося з касаційною скаргою на постанову в цій справі.

4.10. Водночас зміст касаційної скарги Міністерства юстиції України свідчить про те, що скаржник не погоджується з висновками апеляційного господарського суду тільки в частині скасування ухвали господарського суду першої інстанції. Тому суд касаційної інстанції переглядає в касаційному порядку оскаржувану постанову в межах доводів та вимог касаційної скарги.

4.11. Отже, предметом касаційного перегляду є постанова апеляційного господарського суду, якою частково скасовано ухвалу господарського суду про закриття провадження у справі. Тому завданням Верховного Суду є перевірка дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права під час часткового скасування ухвали господарського суду про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

4.12. За змістом частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

4.13. Міністерство юстиції України, звертаючись із касаційною скаргою, зазначає, що оскаржувана постанова апеляційного господарського суду ухвалена з порушенням статей 20, 173, 231 Господарського процесуального кодексу України та неправильним застосуванням приписів статті 74 Закону України "Про виконавче провадження".

4.14. Крім того, на думку скаржника, апеляційний господарський суд, ухвалюючи оскаржувану постанову, не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 06.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15, від 14.11.2018 у справі № 906/515/17, від 16.01.2019 у справі № 910/22695/13, від 07.02.2019 у справі № 927/769/16, від 11.09.2019 у справі № 925/138/18, від 15.01.2020 у справі № 1.380.2019.001073, від 23.11.2021 у справі № 175/1571/15, від 20.09.2018 у справі № 821/872/17, від 17.10.2018 у справі № 826/5195/17, від 16.01.2019 у справі № 279/3458/17-ц, від 09.10.2019 у справі № 758/201/17, від 06.06.2018 у справі № 127/9870/16-ц, від 18.12.2019 у справі № 759/15553/14-ц.

4.15. При цьому скаржник зазначає, що ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" обґрунтовують позовні вимоги заподіянням шкоди неправомірними діями головного державного виконавця ВДВС Рубель І. В. щодо стягнення виконавчого збору в повному обсязі та протиправними постановами про стягнення виконавчого збору. Тому скаржник вважає, що в цьому випадку необхідно дослідити законність дій державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору, правомірність оспорюваних постанов про стягнення виконавчого збору. Однак, як наголошує скаржник, установлення законності дій державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та правомірності оспорюваних постанов про стягнення виконавчого збору належить до виключної компетенції адміністративних судів. З урахуванням викладеного, на думку Міністерства юстиції України, позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" про стягнення компенсації за заподіяну шкоду є похідними від позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанов ВДВС від 24.07.2019 № 55827491, від 18.02.2016 № 49849512 про стягнення виконавчого забору.

4.16. Перевіривши доводи скаржника, Верховний Суд зазначає, що визначення предмета та підстав позову є правом позивачів.

4.17. Водночас предметами позовів ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест" (з урахуванням заяви про зміну предмета позову), ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" є визнання протиправними та скасування постанов ВДВС від 24.07.2019 № 55827491, від 18.02.2016 № 49849512 про стягнення виконавчого забору та стягнення компенсації за заподіяну шкоду.

4.18. При цьому позови ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс", зокрема, обґрунтовані незаконними діями головного державного виконавця ВДВС Рубель І. В., які призвели до того, що фактично вся стягнута з ПрАТ "Полтавхіммаш" сума була спрямована на погашення виконавчого збору. Внаслідок таких, на думку позивачів, незаконних дій головного державного виконавця ВДВС Рубель І. В. ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" не отримали законну частку фактично стягнутої заборгованості.

4.19. З урахуванням викладеного колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

4.20. Конституційний Суд України, вирішуючи питання щодо тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України, в рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією та законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

4.21. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

4.22. За змістом статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

4.23. Частинами 1- 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

4.24. Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

4.25. За частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті, зокрема, шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

4.26. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

4.27. Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

4.28. Публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча би одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

4.29. Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (в тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

4.30. Таким чином, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (або більше) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у публічних правовідносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. Прийняте суб`єктом владних повноважень при виконанні управлінських функцій рішення, вчинені дії або бездіяльність безпосередньо стосуються правового статусу (прав, законних інтересів, свобод, обов`язків) особи, яка звернулася до суду. Подібні висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2025 у справі № 320/17645/24, від 13.02.2025 у справі № 990/220/24, від 20.03.2025 у справі № 990/111/23.

4.31. Водночас помилковим є застосування статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України та поширення юрисдикції адміністративних судів на всі спори, стороною в яких є суб`єкт владних повноважень. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративного суду, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

4.32. При цьому Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 5 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

4.33. Отже, зміст частини 5 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що адміністративні суди розглядають вимоги про відшкодування шкоди за наявності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. В іншому випадку спірні відносини з приводу відшкодування шкоди (стягнення збитків, у тому числі й на користь держави) мають приватноправовий характер та не можуть бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції. Подібні висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 926/16/19, від 30.01.2019 у справі № 803/3/18.

4.34. Водночас позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" у цій справі стосуються завдання позивачам шкоди суб`єктом владних повноважень, і такі позовні вимоги поєднані з позовними вимогами про визнання протиправними та скасування постанов від 24.07.2019 № 55827491 і від 18.02.2016 № 49849512 ВДВС про стягнення виконавчого забору. За таких обставин колегія суддів зазначає, що наведені позовні вимоги повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

4.35. Однак апеляційний господарський суд, частково скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, помилково не врахував приписи частини 5 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України та не проаналізував зміст позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс". Колегія суддів зазначає, що позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" про стягнення компенсації за заподіяну шкоду пред`явлені в одному провадженні з вимогами про вирішення публічно-правового спору та пов`язані між собою.

4.36. Тому Верховний Суд погоджується з доводами скаржника про те, що в цьому випадку для правильного вирішення позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" необхідно дослідити законність дій державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору; правомірність оспорюваних постанов про стягнення виконавчого збору. Водночас, як правильно зазначає скаржник, установлення законності дій державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та правомірності оспорюваних постанов про стягнення виконавчого збору належить до виключної компетенції адміністративних судів.

4.37. Верховний Суд також погоджується з доводами скаржника про те, що позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" про стягнення компенсації за заподіяну шкоду є похідними від позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанов ВДВС від 24.07.2019 № 55827491, від 18.02.2016 № 49849512 про стягнення виконавчого забору.

4.38. За таких обставин обґрунтованими є доводи скаржника про те, що апеляційний господарський суд, ухвалюючи оскаржувану постанову, не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 06.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15, від 14.11.2018 у справі № 906/515/17, від 16.01.2019 у справі № 910/22695/13, від 07.02.2019 у справі № 927/769/16, від 11.09.2019 у справі № 925/138/18, від 15.01.2020 у справі № 1.380.2019.001073, від 23.11.2021 у справі № 175/1571/15, від 20.09.2018 у справі № 821/872/17, від 17.10.2018 у справі № 826/5195/17, від 16.01.2019 у справі № 279/3458/17-ц, від 09.10.2019 у справі № 758/201/17, від 06.06.2018 у справі № 127/9870/16-ц, від 18.12.2019 у справі № 759/15553/14-ц, про те, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

4.39. З урахуванням викладеного господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що задоволення позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" про стягнення компенсації за заподіяну шкоду залежить від задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанов ВДВС від 24.07.2019 № 55827491, від 18.02.2016 № 49849512 про стягнення виконавчого забору. Таким чином, суд першої інстанції правильно виснував про те, що пред`явлені ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" позовні вимоги можуть бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства та не підлягають розгляду господарським судом.

4.40. Отже, в цьому випадку підтвердилися доводи скаржника про порушення апеляційним господарським судом приписів пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. При цьому Верховний Суд зазначає, що інші доводи, викладені в касаційній скарзі, не впливають на результат вирішення цієї справи.

4.41. Оскільки підтвердилися доводи касаційної скарги Міністерства юстиції України, то касаційну скаргу належить задовольнити, оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати в частині скасування ухвали про закриття провадження у справі за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест" до ВДВС, Державної казначейської служби України, держави Україна в особі Міністерства юстиції України про стягнення 5 573 595,90 грн та про закриття провадження у справі за позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору - ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" до ВДВС, Державної казначейської служби України та держави Україна в особі Міністерства юстиції України про стягнення 2 633 564,57 грн, а ухвалу господарського суду першої інстанції в цій частині залишити в силі.

5. Висновки Верховного Суду

5.1. Відповідно до частин 1- 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

5.2. Пунктом 4 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

5.3. Згідно зі статтею 312 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

5.4. Ураховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що касаційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану постанову апеляційного господарського суду скасувати в частині скасування ухвали про закриття провадження у справі за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест" до ВДВС, Державної казначейської служби України, держави Україна в особі Міністерства юстиції України про стягнення 5 573 595,90 грн та про закриття провадження у справі за позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору - ТОВ "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" до ВДВС, Державної казначейської служби України та держави Україна в особі Міністерства юстиції України про стягнення 2 633 564,57 грн, а ухвалу господарського суду першої інстанції в цій частині залишити в силі.

6. Судові витрати

З огляду на приписи статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги належить покласти на ТОВ "Фінансова компанія "Експерт Інвест".

Керуючись статтями 300, 301, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 у справі № 910/19899/23 скасувати в частині скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 у справі № 910/19899/23.

3. В цій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 у справі № 910/19899/23 залишити в силі.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Експерт Інвест" на користь Міністерства юстиції України 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору за розгляд справи в суді касаційної інстанції.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак