ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1385/25

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Дяденчук А.І., ордер серія ВК №1193183 від 02.10.2025 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд"

до Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради

про стягнення 201 441,75грн

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради 201 441,75грн, з яких: 170 000,00грн основний борг, 25 555,89грн пеня, 2 473,15грн 3% річних, 3 412,71грн інфляційні втрати. Разом з тим, відповідно до п.3 прохальної частини позовної заяви позивач просить зазначити в рішенні про нарахування пені та 3% річних до моменту фактичного виконання рішення.

В якості правових підстав позивач зазначає, зокрема, ст.11, 530, 837, 853, 854, 882, 887, 889 Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 27.10.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначив на 09.12.2025 о 15:40.

07.11.2025 за вх.№14245 до суду через систему "Електронний суд" надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

Крім того, 07.11.2025 за вх.№01-44/3567/25 до суду через систему "Електронний суд" надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

09.12.2025 за вх.№15826 до суду систему "Електронний суд" надійшло клопотання позивача про долучення до матеріалів справи довідки про заборгованість відповідача за вих.№495 від 09.12.2025.

Протокольною ухвалою від 09.12.2025 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 17.12.2025 о 15:00.

Разом з тим, ухвалою від 09.12.2025 суд повідомив сторони про оголошену перерву в судовому засіданні до 17.12.2025 о 15:00.

В судовому засіданні 17.12.2025 представник позивача повідомив, що розмір заборгованості не змінився.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить довідка про доставку ухвали суду від 09.12.2025 в його електронний кабінет (а.с.70).

Щодо клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (вх. № 01-44/3567/25 від 07.11.2025) суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1, 2 ст.247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.4 ст.250 ГПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про залишення заяви відповідача без задоволення, або про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Частиною 7 статті 250 ГПК України встановлено, що частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Зважаючи на предмет позовних вимог та ціну позову, яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа є малозначною та підлягає розгляду лише за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розгляду справи в порядку загального позовного провадження та відмовляє в задоволенні відповідного клопотання відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Повідомив, що докази понесених позивачем витрат на правничу допомогу будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст.2, ч.1, 2 ст.3, ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень", суд зазначає, що сторони мали доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце засідання суду в справі №906/1385/25.

Згідно з п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, суд вважає, що його відсутність не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 17.12.2025 судом оголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору на виконання проектних робіт №704-24 від 01.11.2024 в частині оплати виконаних робіт.

Відповідач вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову з огляду на встановлені факти завищення вартості матеріалів та можливе спричинення збитків підприємству.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

01.11.2024 між Комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (надалі - замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд" (надалі - підрядник, позивач) укладено договір на виконання проектних робіт №704-24 (надалі - договір) (а.с.8-10).

За умовами п. 1.1. договору підрядник зобов`язується за плату виконати проектні роботи та провести експертизу проектно-кошторисної документації по об`єкту: "Реконструкція системи електропостачання котельні з влаштуванням точки підключення резервного джерела електропостачання по вул. Рильського, 5 в м. Житомир" (ДК 021:2015:71320000-7 Послуги з інженерного проектування) (надалі - Робота), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану підрядником роботу.

Строк розробки проектної документації підрядником становить 90 (дев`яносто) календарних днів з моменту підписання договору та отримання всіх вихідних даних від замовника (п.1.3. договору).

У п.1.6. договору сторони погодили, що завершення виконання робіт щодо розробки проектної документації оформляється шляхом підписання акту прийому-передачі виконаних робіт.

Згідно з п.2.1. договору загальна ціна договору становить: 220 000,00грн, у тому числі ПДВ 36 666,67грн, що підтверджується кошторисом (додаток № 1) та договірною ціною (додаток № 2) (а.с.10 - на звороті, 11).

Положеннями п.2.2. договору визначено, що замовник здійснює остаточний розрахунок з підрядником в 120-денний термін після підписання акта приймання-передачі виконаних робіт, шляхом безготівкового перерахунку коштів на його розрахунковий рахунок.

Абзацом 2 пункту 3.2. договору передбачено, що замовник зобов`язаний сплатити підрядникові вартість виконаних робіт у порядку та на умовах, визначених цим договором.

В разі якщо виконані роботи щодо розробки документації не відповідають умовам цього договору, замовник має право протягом трьох робочих днів подати мотивовану відмову від приймання документації разом з проектом двостороннього акта з переліком доопрацювань, які потрібно виконати, та строків їх виконання (п. 4.3.договору).

У п.5.7. договору погодили, що у випадку прострочення замовником термінів розрахунків, передбачених дійсним договором, замовник сплачує підряднику пеню, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожний прострочений день.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2024, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.7.1. договору).

Договір та додаток №2 до нього (договірна ціна) підписані повноважними представниками сторін та їх підписи скріплені печатками підприємств.

Позивач вказує, що на виконання умов договору розробив проектно-кошторисну документацію по об`єкту "Реконструкція системи електропостачання котельні з влаштуванням точки підключення резервного джерела електропостачання по вул. Рильського, 5 в м. Житомир". Розроблений робочий проект, з урахуванням його кошторисної частини, пройшов державну експертизу та отримав позитивний висновок.

26.12.2024 виконані проектні роботи та розроблена проектно-кошторисна документація передані замовнику по акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1011, який підписаний повноважним представником замовника без будь-яких зауважень та скріплений печаткою комунального підприємства (а.с.12).

Так як виконані роботи прийняті відповідачем 26.12.2024, враховуючи положення п.2.2. договору останнім днем строку оплати виконаних робіт було 25.04.2025.

Згідно виписки по рахунку, 11.07.2025 відповідач здійснив часткову оплату за виконані роботи в розмірі 50 000,00грн (а.с.13).

Не сплата відповідачем 170 000,00грн вартості виконаних робіт зумовила необхідність звернення позивача до суду з даним позовом, відповідно до якого, окрім суми основного боргу позивач також заявив до стягнення з відповідача 25 555,89грн пені, 2 473,15грн 3% річних, 3 412,71грн інфляційних втрат.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч. 2).

В силу положень ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору на виконання проектних робіт №704-24 від 01.11.2024, відповідно до якого відповідач є замовником, а позивач підрядником.

Положеннями ч.1, 2 ст. 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі ст.887 ЦК України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 889 ЦК України передбачено, що замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ч.4 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Позивач на виконання умов договору виконав проектні роботи та провів експертизу проектно-кошторисної документації по об`єкту: "Реконструкція системи електропостачання котельні з влаштуванням точки підключення резервного джерела електропостачання по вул. Рильського, 5 в м. Житомир".

Відповідач вказані роботи прийняв у повному обсязі, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1011 від 26.12.2024, який підписаний повноважним представником замовника без будь-яких зауважень та скріплений печаткою комунального підприємства (а.с.12). В акті зазначено, що документація передана у повному обсязі; роботи виконані відповідно до договору. Згідно акту загальна вартість виконаних та прийнятих робіт становить 220 000,00грн.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч.1 ст.854 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями п.2.2. договору визначено, що замовник здійснює остаточний розрахунок з підрядником в 120-денний термін після підписання акта приймання-передачі виконаних робіт, шляхом безготівкового перерахунку коштів на його розрахунковий рахунок.

Так як виконані роботи прийняті замовником 26.12.2024, враховуючи положення п.2.2. договору замовник зобов`язаний був здійснити їх оплату не пізніше 25.04.2025.

11.07.2025 відповідач здійснив часткову оплату за виконані роботи в сумі 50 000,00грн, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.13).

Докази сплати 170 000,00грн основного боргу (220 000,00грн - 50 000,00грн) відповідач не надав, доводи позивача не спростував.

За наведених обставин, позовна вимога про стягнення 170 000,00грн основного боргу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення 25 555,89грн пені.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором на виконання проектних робіт №704-24 від 01.11.2024 передбачена відповідальність сторін за порушення договору. Так, у п.5.7. договору погодили, що у випадку прострочення замовником термінів розрахунків, передбачених дійсним договором, замовник сплачує підряднику пеню, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожний прострочений день.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 25 555,89грн пені, яка нарахована ним на суму 170 000,00грн за період з 26.04.2025 по 19.10.2025.

Судом перевірено за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій LIGA 360 наданий позивачем розрахунок пені та встановлено правильність його здійснення (а.с.16).

Відповідач доказів сплати пені не надав, доводи позивача не спростував.

З огляду на викладене, позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 25 555,89грн пені суд визнає обґрунтованою та задовольняє.

Щодо позовних вимог про стягнення 3 412,71грн інфляційних втрат та 2 473,15грн 3% річних.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді нарахування трьох процентів річних та інфляційних на суму боргу є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3 412,71грн інфляційних втрат, які нараховані на суму 170 000,00грн за період з травня 2025 року по вересень 2025 року та 2 473,15грн 3% річних, які нараховані на суму 170 000,00грн за період з 26.04.2025 по 19.10.2025.

Перевіривши за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій LIGA 360 розрахунок інфляційних втрат та 3% річних (а.с.16 - 16 на звороті), господарський суд встановив правильність їх здійснення, тому вимоги про стягнення 3 412,71грн інфляційних втрат та 2 473,15грн 3% річних підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про зазначення у рішенні про нарахування пені та 3% річних до моменту фактичного виконання рішення, суд зазначає наступне.

Положеннями ч.10 ст.238 ГПК України, передбачено, що суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 05.06.2024 по справі №910/14524/22 (провадження № 12-4гс24), ухвалюючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд має право відповідно до ч.10 ст.238 ГПК України (ч.10, 11 ст.265 ЦПК України) зазначити в рішенні про нарахування відповідних або відсотків, або ж пені до моменту виконання рішення. Не допускається зазначати в рішенні про одночасне нарахування відповідних відсотків та пені до моменту виконання рішення суду.

Натомість позивач просить зазначити у рішенні про нарахування і пені, і 3% річних одночасно, що не відповідає положенням ч. 10 ст. 238 ГПК України.

За наведених обставин, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд" про зазначення у рішенні про нарахування пені та 3% річних до моменту фактичного виконання рішення задоволенню не підлягають.

В цій частині суд зауважує, що сторона не позбавлена права звернутися з окремим позовом про стягнення заборгованості та відповідних санкцій у періоди, які не були охопленні під час розгляду даної справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13, ст.74 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи докази, які містяться у матеріалах справи, а також норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, судом встановлено обґрунтованість позовних вимог про стягнення 170 000,00грн основного боргу, 25 555,89грн пені, 2 473,15грн 3% річних та 3 412,71грн інфляційних втрат, які підлягають задоволенню в повному обсязі. Вимоги ТОВ "Компанія Енерго-Буд" про зазначення у рішенні про нарахування пені та 3% річних до моменту фактичного виконання рішення задоволенню не підлягають.

Доводи, на які посилався відповідач у відзиві, не спростовують висновків суду щодо задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладене, зокрема, задоволення позову в частині стягнення коштів, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (10014, м. Житомир, вул. Київська, буд. 48; ідентифікаційний код 35343771)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, буд. 82А, офіс 6; ідентифікаційний код 43219275)

- 170 000,00грн основного боргу;

- 25 555,89грн пені;

- 2 473,15грн 3% річних;

- 3 412,71грн інфляційних втрат;

- 2 422,40грн судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 22.12.25

Суддя Шніт А.В.

Надіслати:

1 - позивачу в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"

2- відповідачу в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"