за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Автофургон"
1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і партнери",
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Патріот"
про визнання недійсним додаткового договору
Суддя: Людмила ШКУРДОВА.
Представники сторін: без виклику представників сторін.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Автофургон" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і партнери" та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Патріот" про визнання недійсним додаткового договору № 1 від 30.03.2025 р. до договору про відступлення права вимоги від 23.10.2024 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нерон і партнери" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Патріот".
Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.11.2025 р. у задоволенні позовних вимог ТОВ ВКП "Автофургон" відмовлено.

27.11.2025 р. до Господарського суду міста Києва від ТОВ "Нерон і партнери" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить суд стягнути з позивача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50000,00 грн.

Частиною 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2025 р. прийнято до розгляду заяву ТОВ "Нерон і партнери" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11681/25 та запропоновано позивачу подати письмові пояснення чи заперечення стосовно заяви про розподіл між сторонами судових витрат.

Розглянувши заяву відповідача-1 про покладення на позивача понесених витрат на правову допомогу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Порядок розподілу судових витрат визначений ч.ч. 1, 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів ТОВ "Нерон і партнери" у даній справі здійснювалось адвокатом Сологубом Вадимом Леонідовичем, повноваження якого підтверджуються ордером серії АА № 1167412, виданим 18.10.2024 р. на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги № 47-24 від 17.07.2024 р.

На підтвердження понесених відповідачем-1 витрат на правничу допомогу до матеріалів справи надано: договір про надання правової (правничої) допомоги № 47-24 від 17.07.2024 р., акт наданих послуг № 8 від 26.11.2025 р., додаткову угоду № 9 від 01.10.2025 р. до договору про надання правової (правничої) допомоги № 47-24 від 17.07.2024 р.

Відповідно до додаткової угоди № 9 від 01.10.2025 р. до договору про надання правової (правничої) допомоги № 47-24 від 17.07.2024 р. за правову допомогу, що надається адвокатом у справі № 910/11681/25, клієнт сплачує гонорар у розмірі 50000,00 грн.

26.11.2025 р. сторонами підписано акт наданих послуг № 8, відповідно до якого адвокат надав, а відповідач-1 прийняв наступні послуги:

- аналіз позовної заяви (4 години вартістю 10000,00 грн.);

- підготовка та подання відзиву на позовну заяву (9 годин вартістю 22500,00 грн.);

- підготовка та подання додаткових пояснень (4 години вартістю 10000,00 грн.);

- підготовка пропозиції з укладення мирової угоди (1 година вартістю 2500,00 грн.);

- участь у судових засіданнях (2 години вартістю 5000,00 грн.).

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача відповідно до положень ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Як підтверджується матеріалами справи, відповідач-1 отримав від адвоката юридичні послуги на суму 50000,00 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Жодних заперечень, будь-яких доказів або підтверджених документально обґрунтувань чи розрахунків, які б свідчили про неналежність чи ненадання відповідачу-1 передбачених договором послуг адвоката, неспівмірність або нерозумність витрат на послуги адвоката, позивач до справи не надав, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що останнім не доведено у відповідності до ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України неспівмірності витрат ТОВ "Нерон і партнери" на оплату правничої допомоги адвоката.

Водночас, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

У даному випадку судом встановлено, що не усі заявлені відповідачем-1 до стягнення з позивача витрати на правову допомогу є обґрунтованими, підтвердженими належним чином, необхідними та співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Так, суд зазначає, що виокремлення юридичних послуг у вигляді аналізу позовної заяви загальною вартістю 10000,00 грн., як самостійного виду адвокатських послуг, є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з підготовки та подання відзиву на позовну заяву, а тому є неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги та має бути виключено із загальної вартості наданих відповідачу-1 послуг правничої допомоги.

Також необґрунтованими є вимоги відповідача-1 про покладення на позивача послуг професійної правничої допомоги у вигляді підготовки та подання додаткових пояснень загальною вартістю 10000,00 грн., оскільки подані ТОВ "Нерон і партнери" пояснення дублюють викладену у відзиві на позовну заяву позицію та викладені на 3-х сторінках, що, за висновком суду, становить завищену суму та є неспівмірним із витраченим адвокатом часом.

Окрім того, суд критично оцінює надання юридичних послуг у вигляді підготовки пропозиції з укладення мирової угоди вартістю 2500,00 грн., оскільки така пропозиція була відхилена позивачем та не є пропозицією укладення мирової угоди в розумінні приписів ст. 192 Господарського процесуального кодексу України.

Надавши оцінку доказам та доводам відповідача-1 щодо понесених останнім витрат на правову допомогу, суд, керуючись критеріями обґрунтованості, реальності, пропорційності, співмірності та розумності їхнього розміру, що узгоджується з процесуальними нормами права та відповідає положенням ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку, що не усі заявлені відповідачем-1 витрати на правову допомогу відповідають критерію розумності, мають характер необхідних, містять обґрунтування обсягу фактичних дій представника відповідача-1 та є співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, наданими послугами, витраченим часом та обсягом наданих послуг.

За висновком суду, з позивача на користь відповідача-1 підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 30000,00 грн., які є співмірними зі складністю справи, обсягом матеріалів у справі та обсягом виконаних адвокатом робіт.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і партнери" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11681/25 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Автофургон" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 30, оф. 15, код 34612238) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і партнери" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 21, оф. 501, код 36351411) 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні решти заяви відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Людмила ШКУРДОВА