ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4266/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Демченко Т.І.,

дослідивши матеріали позовної заяви

За позовом: Міського комунального підприємства «Одеська Теплоелектроцентраль №2» (65490, Одеська обл., Одеський р-н, м. Теплодар, вул. Польова, 1, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплодаренерго» (65490, Одеська обл., Одеський р-н, м. Теплодар, Промплощадка, )

про стягнення 582 608,1 грн

обставини справи:

21.10.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Міського комунального підприємства «Одеська Теплоелектроцентраль №2» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплодаренерго», в якій воно просить суд стягнути заборгованість у розмірі 582 608,1 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на невиконання відповідачем у повному обсязі умов Договору №1-Р про реструктуризацію заборгованості за спожитий газ.

Господарський суд Одеської області ухвалою від 27.10.2025 відкрив провадження у справі № 916/4266/25, справу постановив розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд надіслав ухвалу від 27.10.2025 про прийняття справи до свого провадження відповідачу поштою із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (№R72) на адресу відповідача: 65490, Промплощадка, м. Теплодар, Одеська обл. 04.11.2025 відправлення було повернуто до суду із відміткою про отримання відповідачем поштового повідомлення 01.11.2025.

З огляду на викладене відповідачу надано право бути обізнаним про прийняті у цій справі рішення та можливість реалізувати право на участь у судовому процесі у передбаченому процесуальним законом порядку.

17.11.2025 до суду надійшла заява відповідача про вступ у справу як представника та надання доступу до електронної справи № 916/4266/25 в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС.

18.11.2025 до суду надійшов відзив від Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплодаренерго», в якому відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

28.11.2025 від позивача надійшла відповідь відзив, у якій він просить відхилити доводи відповідача та задовольнити позовні вимоги.

09.12.2025 відповідач надав до суду заперечення на відповідь на відзив.

Судове рішення підписано без його проголошення у відповідності до приписів ч.4 ст.240 ГПК України.

установив:

09.02.2016 ТОВ «ТЕПЛОДАРЕНЕРГО» листом № 06/01-38 повідомило міського голову м. Теплодар про те, що не буде надавати послуги з опалення для населення та установ міста, починаючи з опалювального періоду 2016-2017 років. Також просило для недопущення надзвичайних обставин в місті Теплодар назначити іншого виробника цих послуг.

12.02.2016 виконавчим комітетом Теплодарської міської ради Одеської області прийнято рішення «Про визначення виробника, транспортувальника, постачальника теплової енергії та виконавця послуг з теплопостачання (опалення) м. Теплодар на опалювальний сезон 2016-2017 років» № 16/В-2016. Відповідно до пункту 1 вказаного рішення, визначено КП «Одеська ТЕЦ-2» з 01.05.2016 виробником, транспортувальником, постачальником теплової енергії та виконавцем послуг теплопостачання (опалення) м. Теплодар в опалювальний сезон 2016-2017 років.

18.02.2016 рішенням Теплодарської міської ради Одеської області № 71-VII затверджено рішення виконавчого комітету від 12.02.2016 № 16/В-2016.

На підставі рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13.06.2016 № 1109 КП «Одеська ТЕЦ-2» отримано ліцензії на постачання теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами.

30.06.2016 між ТОВ «Теплодаренерго» (орендодавець) та КП «Одеська ТЕЦ-2» (орендар) укладено Договір оренди майна № 11. Відповідно до пунктів 1.1, цього договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування об`єкт оренди, який належить йому на праві власності: когенераційну установку комплекс обладнання згідно переліку № 1, що працює способом комбінованого виробництва електричної та теплової енергії та знаходиться в будівлі Пуско-резервної котельної за адресою: проїзд Котельний, м. Теплодар, Одеської області, 65490.

30.06.2016 рішенням Теплодарської міської ради Одеської області № 134-VII затверджено Договір оренди майна від 30.06.2016 № 11, укладений між КП «Одеська ТЕЦ-2» та ТОВ «ТЕПЛОДАРЕНЕРГО».

30.09.2016 КП «Одеська ТЕЦ-2» звернулось з листом до НАК «Нафтогаз України», у якому просило укласти договори на постачання природного газу, який використовується для виробництва теплової енергії для наступних категорій споживачів: для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню; для бюджетних організацій; інших споживачів, на період з жовтня 2016 року по березень 2017 року.

12.10.2016 виконавчим комітетом Теплодарської міської ради Одеської області прийнято рішення «Про початок опалювального сезону 2016-2017 р.р.» № 185/В-2016 (копія надається). Відповідно до пунктів 1, 2 якого, вирішено розпочати опалювальний сезон 2016-2017 років у м. Теплодар з 01.11.2016 при умові встановлення середньодобової температури нижче + 8 градусів Цельсія на протязі трьох діб на 165 календарних днів. Зобов`язано КП «Одеська ТЕЦ-2» забезпечити: 1) роботу котельної в режимі згідно температурного графіку: 2) подачу теплоносія споживачам м. Теплодар тільки на опалення приміщень м. Теплодар.

Листом від 19.10.2016 № 26-7117/1.2-16 НАК «Нафтогаз України» у відповідь на лист КП «Одеська ТЕЦ-2» від 30.09.2016 № 03/01-115 повідомила про наявність станом на 18.10.2016 заборгованості ТОВ «ТЕПЛОДАРЕНЕРГО» перед компанією у розмірі 3 616 308,62 грн, а також, із посиланням на частину третю статті 22 Закону України «Про теплопостачання», запевнила у готовності розглянути питання щодо укладання договорів постачання природного газу після врегулювання питання щодо належного оформлення переведення вказаної заборгованості та її погашення КП «Одеська ТЕЦ-2».

28.10.2016 КП «Одеська ТЕЦ-2» звернулось з листом № 03/01-185 до НАК «Нафтогаз України» у якому повідомило, що не може бути правонаступником за борговими зобов`язаннями з оплати природного газу ТОВ «ТЕПЛОДАРЕНЕРГО» згідно із статтею 22 Закону України «Про теплопостачання», оскільки не брало в оренду цілісний майновий комплекс з виробництва теплоенергії.

04.11.2016 Теплодарською міською радою Одеської області прийнято рішення №194-VII «Про укладення між КП «Одеська ТЕЦ-2» та ТОВ «ТЕПЛОДАРЕНЕРГО» договорів про переведення боргу». Згідно із пунктом 1 міська рада вирішила: КП «Одеська ТЕЦ-2»: 1) укласти договори про переведення боргу з ТОВ «ТЕПЛОДАРЕНЕРГО» перед НАК «Нафтогаз України», пов`язаного з неналежним виконанням ТОВ «ТЕПЛОДАРЕНЕРГО» своїх зобов`язань за договорами купівлі-продажу природного газу від 18.10.2012 № 12/1069-БО-23, від 28.12.2012 № 13/3112- ТЕ-23, від 03.12.2013 № 1757/14-БО-23, від 31.01.2014 № 2752/14-КП-23, від 15.12.2015 № 3061/16-БО-23, від 21.12.2015 № 3060/16-ТЕ на загальну суму 3 928 024,00 грн.; 2) прийняти у повному обсязі від ТОВ «ТЕПЛОДАРЕНЕРГО» дебіторську заборгованість, у тому числі, різницю в тарифах у сумі 1 623 201,33 грн.; заборгованість споживачів послуг ТОВ «ТЕПЛОДАРЕНЕРГО» за електроенергію, оренду, теплопостачання, тощо (копія рішення надається).

10.11.2016 між НАК «Нафтогаз України» (Кредитор), ТОВ «ТЕПЛОДАРЕНЕРГО» (Первісний Боржник) та КП «Одеська ТЕЦ-2» (Новий боржник) було укладено Договір переведення боргу № 14/9522/16. Відповідно до пункту 1.1 цього договору, за згодою Кредитора Первісний боржник переводить на Нового Боржника свій борг, який виник у Первісного Боржника перед Кредитором за Договором купівлі-продажу природного газу від 21.12.2015 №3060/16-ТЕ-23 (Зобов`язання), укладеним між Первісним боржником та Кредитором, а Новий боржник приймає на себе борг Первісного боржника у цьому зобов`язанні та замінює Первісного боржника у Зобов`язанні.

Відповідно до пункту 2.1 Договору переведення боргу від 10.11.2016 № 14/9522/16 сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на Нового Боржника, станом на момент укладення даного Договору дорівнює 1 690 156,24 грн.

24.11.2017 року між КП «Одеська ТЕЦ-2» та ТОВ «ТЕПЛОДАРЕНЕРГО» був укладений Договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ №1-р.

Відповідно до п.3 договору реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ №1-р від 24.11.2017 сума заборгованості, що підлягає реструктуризації станосить 1 037 508,10 грн, що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків.

Відповідно до вимог п. 4 Договору боржник зобов`язується виплатити у повному обсязі заборгованість, зазначену в пункті 3 Договору, шляхом перерахування щомісяця коштів з поточного рахунку боржника на поточний рахунок кредитора рівними частинами, починаючи з першого числа місяця, в якому укладено договір, відповідно до графіка погашення заборгованості, який є його невід`ємною частиною, не пізніше останнього числа відповідного місяця.

26.03.2019 року рішенням Теплодарської міської ради Одеської області від №554-VII до рішення Теплодарської міської ради Одеської області від 04.11.2016 №194-VII було внесено зміни, зокрема пп.2 п. 1 якого було виключено.

Позивач повідомляє, що неодноразово надсилав листи керівництву ТОВ «ТЕПЛОДАРЕНЕРГО» з проханням врегулювати заборгованість, в тому числі й шляхом часткового заліку зістрічних вимог, надсилаючи разом з такими листами, а саме 31.08.2020, 01.02.2021, 01.07.2024 сам акт часткового заліку зістрічних вимог. 03.05.2024 року КП «Одеська ТЕЦ-2» через Вчасно останній раз направило підписаний зі свого боку Акт звірки взаємних розрахунків за період січень 2019 р. квітень 2024 р. В матеріалах справи відсутні відповіді на зазначені листи.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань позивач звернувся з позовною заявою до суду.

18.11.2025 до суду надійшов відзив, згідно з яким відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних причин.

Рішенням Господарського суду Одеськоії області від 12.02.2020 у справі № 916/3197/16 визнано недійсними чотири договори про переведення боргу з 6 укладених: 1) Договір про переведення боргу від 10.11.2016 № 14/9518/16; 2) Договір про переведення боргу від 10.11.2016 № 14/9519/16; 3) Договір про переведення боргу від 10.11.2016 № 14/9520/16; 4) Договір про переведення боргу від 10.11.2016 № 14/9521/16, на загальну суму заборгованості 906 099,29 гривень. В своєму рішенні Суд виразив позицію щодо дійсності Договору про переведення боргу № 14/9522/16 та Договору про переведення боргу № 14/9523/16 на загальну суму 3 004 516,54 грн, щодо правонаступництва МКП «Одеська ТЕЦ № 2» у правовідносинах з НАК «Нафтогаз України» (Кредитором), а також можливості виконання саме Позивачем боргового зобов`язання, яке хоч і виникло під час діяльності ТОВ «Теплодаренерго», але має бути виконано його правонаступником.

Відповідач зазначає, що рішенням суду від 12.02.2020 визнано, що позивач є правонаступником за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли ТОВ «Теплодаренерго», який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним) в силу приписів частини третьої статті 22 Закону України «Про теплопостачання».

Також у своєму рішенні суд звертає увагу, що рішенням Теплодарською міською ради Одеської області «Про укладення між МКП «Одеська теплоелектроцентраль № 2» від 04.11.2016 № 194-VII окрім іншого, вирішено Міському комунальному підприємству «Одеська теплоелектроцентраль № 2» прийняти у повному обсязі від ТОВ «Теплодаренерго» дебіторську заборгованість, у тому числі, різницю в тарифах у сумі 1 623 201,33 грн.; заборгованість споживачів послуг ТОВ «Теплодаренерго» за електроенергію, оренду, теплопостачання, тощо. А також у пункті 3 рішення зобов`язано МКП «Одеська ТЕЦ-2» разом з юридичним відділом виконавчого комітету Теплодарської міської ради розробити заходи щодо стягнення дебіторської заборгованості ТОВ «Теплодаренерго». У матеріалах справи відсутні докази виконання вказаних пунктів рішення Теплодарської міської ради Одеської області від 04.11.2016 № 194-VII. Проте можливість стягнення зі споживачів дебіторської заборгованості ТОВ «Теплодаренерго», свідчить про наявність механізму компенсації сум основного боргу переданого за договорами переведення боргу.

Також відповідач, посилаючись на судову практику, наполягає, що позивач мав погасити заборгованість через спеціальні механізми субвенцій і взаєморозрахунків відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» № 1639-ІХ від 14.07.2021, яким внесені зміни до Закону «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення».

Відповідач зазначає, що позивач не довів наявність та суму заборгованості, а також наполягає на застосуванні наслідків спливу позовної давності.

У відзиві ТОВ «Теплодаренерго» повідомив про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом справи 40 000 грн.

28.11.2025 до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач наполягає на тому, що дебіторська заборгованість ТОВ «Теплодаренерго» не приймалась. 30.07.2019 року КП «Одеська ТЕЦ-2» про даний факт сповістило Міського голову листом №03/01-712 від 30.07.2019 року. Також Позивач заперечує проти пропущення ним строків позовної давності.

Разом з відповіддю на відзив позивач також надав графік платежів за договором про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ №1-р від 24.11.2017.

09.12.2025 до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив. Відповідно до заперечень відповідач вважає, що позивач не довів наявність або розмір заборгованості та наполягає, що факт правонаступництва МКП «Одеська ТЕЦ № 2» за борговими зобов`язаннями ТОВ «Теплодаренерго» та передачі дебіторської заборгованості вже був встановлений у рішенні Господарського суду Одеської області від 12.02.2020 у справі № 916/3197/16, яке набрало законної сили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, керуючись принципом верховенства права та права на судовий захист, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підстав позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Частинами першою та другою статті 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За результатами вирішення справи №916/3197/16 судом було встановлено обставини, які мають характер преюдиційних під час розгляду даного спору, згідно з якими між МКП «Одеська ТЕЦ-2» є правонаступником за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли ТОВ «Теплодаренерго», який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним) в силу приписів частини третьої статті 22 Закону України «Про теплопостачання». Також цим рішенням від 12.02.2020 визнані недійсними Договір про переведення боргу від 10.11.2016 № 14/9518/16, Договір про переведення боргу від 10.11.2016 № 14/9519/16, Договір про переведення боргу від 10.11.2016 № 14/9520/16, Договір про переведення боргу від 10.11.2016 № 14/9521/16, укладені між НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «Теплодаренерго» та МКП «Одеська ТЕЦ-2».

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

24.11.2017 року між КП «Одеська ТЕЦ-2» та ТОВ «ТЕПЛОДАРЕНЕРГО» був укладений Договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ №1-р.

Відповідно до п.3 договору реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ №1-р від 24.11.2017 сума заборгованості, що підлягає реструктуризації станосить 1 037 508,10 грн, що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків.

Відповідно до вимог п. 4 Договору боржник зобов`язується виплатити у повному обсязі заборгованість, зазначену в пункті 3 Договору, шляхом перерахування щомісяця коштів з поточного рахунку боржника на поточний рахунок кредитора рівними частинами, починаючи з першого числа місяця, в якому укладено договір, відповідно до графіка погашення заборгованості, який є його невід`ємною частиною, не пізніше останнього числа відповідного місяця.

Відповідно до п.19 договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та погодження з гарантом і діє до 31 жовтня 2022 року.

03.05.2024 позивач направив відповідачу за допомогою сервісу Вчасно акт звірки взаємних розрахунків за період: січень 2019 квітень 2024 на суму 582 608,10 грн.

03.05.2024 позивач направив відповідачу за допомогою сервісу Вчасно акт часткового заліку зустрічних вимог на суму 1 436 004,87 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин та правового регулювання господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Міського комунального підприємства «Одеська Теплоелектроцентраль №2».

На підставі ст.129 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Міського комунального підприємства «Одеська Теплоелектроцентраль №2» (65490, Одеська обл., Одеський р-н, м. Теплодар, вул. Польова, 1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплодаренерго» (65490, Одеська обл., Одеський р-н, м. Теплодар, Промплощадка, ) про стягнення 582 608,10 грн задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплодаренерго» (65490, Одеська обл., Одеський р-н, м. Теплодар, Промплощадка, ) на користь Міського комунального підприємства «Одеська Теплоелектроцентраль №2» (65490, Одеська обл., Одеський р-н, м. Теплодар, вул. Польова, 1, ) заборгованість у розмірі 582 608,10 (п`ятсот вісімдесят дві тисячі шістсот вісім грн 10 коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 739,12 (вісім тисяч сімсот тридцять дев`ять грн 12 коп.).

Згідно з ч.ч.1, 2ст.241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 22 грудня 2025 року

Суддя Т.І. Демченко