ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

23 грудня 2025 року м.Тернопіль справа №921/758/25
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянувши позовні матеріали №5292/37 від 17.12.2025 (вх.№863 від 18.12.2025) Акціонерного товариства «ТЕРНОПІЛЬОБЛЕНЕРГО», м.Тернопіль

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ СТРУМ», м.Київ

про стягнення 86 138,03грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство «ТЕРНОПІЛЬОБЛЕНЕРГО», м.Тернопіль звернувся 18.12.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ СТРУМ», м.Київ, про стягнення 61 699,81 грн інфляційних втрат та 24 438,22грн 3% річних, нарахованих за порушення умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії №128 від 02.02.2022 в частині здійснення оплати за розподіл електричної енергії, на умовах попередньої оплати у розмірі 100% вартості прогнозованого обсягу електричної енергії.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2025 позовну заяву розподілено на розгляд судді Андрусик Н.О.

Дослідивши позовні матеріали суд дійшов висновку, що вони підлягають направленню до Господарського суду міста Києва за територіальною підсудністю, враховуючи таке.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція. Основними видами територіальної підсудності є, зокрема, загальна, альтернативна та виключна. Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Статтею 27 ГПК України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Тобто, загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями ГПК України.

Статтею 29 ГПК України встановлені випадки визначення підсудності справи за вибором позивача. На дану норму посилається позивач у позовній заяві.

Дійсно, частиною 5 статті 29 ГПК України визначено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Наведені норми процесуального закону надають позивачу право вибору підсудності у випадку виконання договору у певному місці. При цьому за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі. У такому випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручним для них. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці. Визначена частиною 5 статті 29 ГПК України підсудність за місцем виконання договору не залежить від сторін договору і можливої зміни ними свого місця проживання, не надає жодній із сторін переваг порівняно з іншою.

Правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено статтею 532 ЦК України.

Згідно з частиною 1 статті 532 ЦК України, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: 1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна; 2) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові; 3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; 4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання; 5) за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

Частиною 2 статті 532 ЦК України визначено, що зобов`язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Позовні матеріали свідчать, що спірні правовідносини виникли на підставі укладеного 2 лютого 2022 року між Акціонерним товариством «ТЕРНОПІЛЬОБЛЕНЕРГО» як Оператором системи та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ СТРУМ» як Електропостачальником договору №128 про надання послуг з розподілу електричної енергії, який є публічним договором приєднання, що встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам Електропостачальника як послуги Оператора системи.

Умовами договору визначено, що Оператор системи (ВАТ «Тернопільобленерго») забезпечує розподіл електричної енергії в точках розподілу, які належать споживачам, що входять до балансуючої групи Постачальника - ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ СТРУМ».

Згідно з Додатком 3 до договору, ці точки розподілу мають конкретні ЕІС-коди та адреси. Оскільки ВАТ «Тернопільобленерго» діє на підставі ліцензії в межах Тернопільської області, місцем фактичного надання послуг з розподілу є територія діяльності цього ОСР.

Умовами договору не вказано конкретної географічної адреси, яка б визначалася як місце виконання договору для цілей підсудності.

Натомість, згідно з п.3.5 договору, оплата послуг здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Оператора системи.

Предметом заявленого позову позивачем визначено матеріально-правову вимогу про сплату відповідачем грошових коштів, а саме нарахованих інфляційних втрат та 3% річних як підстави відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань з оплати розподілу електроенергії.

Підставою позову визначено невиконання відповідачем договірних зобов`язань.

Оскільки спір стосується стягнення коштів з відповідача, тобто зобов`язання, про порушення яких стверджує позивач, не є такими, які належить через їх особливість виконувати тільки в певному місці.

Хоча послуги з розподілу електроенергії позивачем надаються на території Тернопільської області, однак спір стосується грошового зобов`язання, місце виконання якого сторонами в умовах договору не визначено.

Для застосування ч. 5 ст. 29 ГПК України, місце виконання повинно бути конкретно визначене у договорі і стосуватися саме того зобов`язання, щодо якого виник спір. В даному випадку відповідальності сторін за неналежне виконання договору.

До спорів, що виникають з приводу виконання договорів, позовні вимоги, в яких безпосередньо стосуються надання послуг з визначеним у договорі місцем виконання, може бути застосована ч. 5 ст. 29 ГПК України, а до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, незалежно від того, що такий договір пов`язаний з місцем надання послуг, застосовуються загальні правила підсудності.

З урахуванням наведеного, та з огляду на те, що умовами договору №128 від 02.02.2022 не передбачено особливостей щодо сплати, зокрема, здійснених нарахувань інфляційних втрат та 3% річних, а також не врегульовано питання щодо місця сплати коштів; місце виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати послуг розподілу за своїм характером не пов`язане з місцем їх виконання, оскільки сплата здійснюється безготівковим банківським розрахунком, тому у цьому випадку підлягає застосуванню норма ч.1 ст.27 ГПК України щодо територіальної підсудності спору господарському суду за місцем знаходження відповідача.

У відповідності із п.10 ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, доступ до якого є загальнодоступним, місцезнаходження юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ СТРУМ» є місто Київ.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Як передбачено у частині 9 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Оскільки відповідачем у справі є юридична особа, місцезнаходження якої зареєстровано у м.Києві, тому матеріали справи підлягають передачі на розгляд до Господарського суду міста Києва за встановленою територіальною підсудністю.

Керуючись ст.ст.4, 27, 29, 31, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Матеріали справи №921/758/25 за позовною заявою №5292/37 від 17.12.2025 (вх.№863 від 18.12.2025) Акціонерного товариства «ТЕРНОПІЛЬОБЛЕНЕРГО», м.Тернопіль до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ СТРУМ», м.Київ, про стягнення 86 138,03 грн, з доданими до неї документами передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва (вул.Богдана Хмельницького, 44В, м.Київ, 01030).

Ухвала підписана 23.12.2025, набирає законної сили відповідно до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена протягом 10 днів від дати її підписання до Західного апеляційного господарського суду (п.8 ч.1 ст.255, ч.1 ст.256, ст.257, пп.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України).

Суддя Н.О. Андрусик