ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.12.2025м. СумиСправа № 920/1088/25

Господарський суд Сумської області у складі судді Короленко В.Л., за участі секретаря судового засідання Виходцевої О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/1088/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший трубний завод» (вул. Резервна, буд. 8А, м. Київ, 04074; код за ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (вул.Друга Залізнична, буд. 10, м. Суми, 40030; код за ),

про стягнення 3062736,52 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Журавель Р.О. (адвокат, довіреність від 04.08.2025 №239)

від відповідача: Сечін С.О. (адвокат, довіреність від 31.12.2024 №37),

справа розглядається у порядку загального позовного провадження

установив:

31.07.2025 позивач звернувся з позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача 3033022,53 грн (три мільйони тридцять три тисячі двадцять дві грн 53 коп.) заборгованість за поставлений товар, 13730,81 грн (тринадцять тисяч триста сімдесят грн 81 коп.) 3% річних, 15983,18 грн (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят три грн 18 коп.) інфляційних втрат, а також 36752,84 грн (тридцять шість тисяч сімсот п`ятдесят дві грн 84 коп.) судового збору.

31.07.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №920/101088/25 призначено судді Котельницькій В.Л.

31.07.2025 за електронним запитом суду сформований витяг з ЄДРПОУ, за яким відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго», зареєстрований як юридична особа з ідентифікаційним кодом 33698892 та місцезнаходженням: вул. Друга Залізнична, буд. 10, м. Суми, 40030.

Ухвалою від 01.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/1088/25 в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 15.09.2025, 12:30; установлено сторонам строки для надання заяв по суті справи.

Ухвалою від 07.08.2025 у справі №920/1088/25 задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх №4297 від 06.08.2025); постановлено провести підготовче судове засідання у справі №920/1088/25, призначене на 15.09.2025, 12:30, та усі наступні судові засідання за участі представника позивача - адвоката Журавель Руслани Олегівни (е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

25.08.2025 відповідач подав заяву про продовження процесуального строку (вх №4613), в якій відповідач просив продовжити строк для подання відзиву на позов.

15.09.2025 відповідач подав заяву про відкладення розгляду справи (вх №4387).

15.09.2025 розгляд справи №920/1088/25, призначений в судове засідання на 12:30, не відбувся у зв`язку із оголошенням на території Сумського району Сумської області повітряної тривоги, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 15.09.2025 у справі №920/1088/25.

Ухвалою від 16.09.2025 у справі №920/1088/25 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; призначено підготовче судове засідання на 03.11.2025, 12:30.

28.10.2025 відповідно до наказу голови Господарського суду Сумської області №16 від 28.10.2025 «Про внесення змін до облікових документів ОСОБА_1 », в зв`язку зі зміною прізвища суддею ОСОБА_1, змінено прізвище «ОСОБА_1» на « ОСОБА_2 ».

31.10.2025 відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи (вх №5238).

У підготовчому судовому засіданні 03.11.2025 в порядку ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено наступні протокольні ухвали:

1)про залишення без розгляду заяви відповідача про продовження процесуального строку (вх №4613);

2)про відмову у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (вх №5238 від 31.10.2025);

3)про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в судове засідання на 15.12.2025, 10:30.

03.11.2025 позивачем подана заява про забезпечення позову (вх №5793), відповідно до якої позивач просив задовольнити заяву та вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (Україна, 40030, Сумська обл., місто Суми, вулиця Друга Залізнична, буд. 10, ідентифікаційний код: 33698892), які знаходяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (Україна, 40030, Сумська обл., місто Суми, вулиця Друга Залізнична, буд. 10, ідентифікаційний код: 33698892) в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах у межах ціни позову (з урахуванням витрат, пов`язаних із сплатою судового збору за подання позовної заяви) у розмірі 3099489,36 грн.

Ухвалою від 05.11.2025 у справі №920/1088/25 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший трубний завод" про забезпечення позову (вх №5793 від 03.11.2025).

У судовому засіданні 15.12.2025 встановлено:

Представники сторін у судове засідання прибули, додаткових заяв та/або клопотань не подали.

Судовий процес на виконання ч. 1 ст. 222 ГПК України фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд розпочав розгляд справи по суті.

Позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Під час судового розгляду, відповідно до статей 209, 210 ГПК України були з`ясовані всі обставини, на які сторони у справі посилалися, як на підставу своїх вимог та/або заперечень, та досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні в порядку абз. 1 ч. 1 ст. 219 ГПК України суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України проголосив скорочене рішення.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне.

02.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (далі - покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший трубний завод» (далі - постачальник, відповідач) укладено договір поставки №0204-6 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник бере на себе зобов`язання за замовленням покупця поставити труби сталеві в ПЕ оболонці та комплектуючі до них - код ДК 021:2015: 44160000-9 (Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби), а покупець прийняти цей товар та оплатити його в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 1.2 договору кількість та вартість товару, визначена у Специфікації (Додаток № 1), яка є невід`ємною його частиною цього договору.

Поставка товару здійснюється на умовах терміну DDP міжнародних правил ІНКОТЕРМС-2020 за адресою: 40021, м. Суми, вул. Лебединська, 7 (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.2 договору постачальник здійснює поставку товару, протягом 14 календарних днів з моменту отримання письмової заявки від покупця на поставку товару.

Згідно з п. 3.1 договору ціна договору складає: 3150996,00 грн, крім того ПДВ 20 % - 525166, 00 грн. (далі - ціна договору).

У пункті 3.2 договору визначено, що оплата товару за цим договором, здійснюється покупцем на підставі виставленого постачальником рахунку на оплату протягом 30 календарних днів з дня прийняття товару, що підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі товару та видатковою накладною.

Відповідно до п. 3.3 договору розрахунок здійснюється у національній валюті України - гривні та у безготівковій формі, шляхом перерахування покупцем коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у ст. 12 даного договору та/або рахунку, наданому разом з поставкою товару.

Приймання товару за кількістю та наявністю явних недоліків здійснюється у місці призначення, після перевірки покупцем: наявності документів, визначених п. 4.7 цього договору; відповідності технічним вимогам для даного виду товару та вимогам нормативної документації ДСТУ (ГОСТ) (п. 4.3 договору).

Відповідно до п. 4.6 договору протягом 2 робочих днів після здійснення перевірки товару, в разі відсутності зауважень у покупця, останній підписує два екземпляри акту приймання-передачі товару та один екземпляр передає постачальнику нарочно або засобами поштового зв`язку.

Згідно з п. 4.7 договору у момент передачі товару (партії товару) у місці призначення, постачальник надає покупцю (його повноважному представнику) оригінали наступних документів: рахунок; видаткову накладну; акт приймання-передачі Товару у 2 (двох) екземплярах; свідоцтво (паспорт та/або будь-який інший документ), що підтверджує якість товару (копію, засвідчена постачальником), який має містити загальні відомості про товар, технічні характеристики, дату виготовлення, порядок експлуатації, гарантійний строк (не може бути менший за гарантійний строк зазначений у цьому договорі) та інше; товарно-транспорту накладну.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2025, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 8.1 договору).

На виконання умов договору постачальник поставив, а покупцем прийняв товар, що підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та актами приймання передачі обладнання, підписаними уповноваженими представниками сторін, на загальну суму 3143022, 53 грн, а саме (арк. спр. 17-25):

-видатковою накладною №СТІ-87тен/1 (ТЗ-0000345) від 21.04.2025 на суму 557557,73 грн (з ПДВ), товарно-транспортною накладною №154 від 21.04.2025 та актом приймання-передачі обладнання №_СТІ-78тен/1 від 21.04.2025;

-видатковою накладною №ТІ-78тенН (ТЗ-0000382) від 29.04.2025 на суму 10944,00 грн (з ПДВ), товарно-транспортною накладною №172 від 29.04.2025 та актом приймання-передачі товару №_ТІ-78тенН від 29.04.2025;

-видатковою накладною № СТІ-78тен/2 (ТЗ-0000383) від 29.04.2025 на суму 552382,80 грн (з ПДВ), товарно-транспортною накладною №172 від 29.04.2025 та актом приймання-передачі товару№_СТІ-78тен/2 від 29.04.2025;

-видатковою накладною №СТІ-78тен/3 (ТЗ-0000401) від 05.05.2025 на суму 907014,00 грн (з ПДВ), товарно-транспортною накладною №180 від 05.05.2025 та актом приймання-передачі товару №_СТІ-78тен/3 від 05.05.2025;

-видатковою накладною №ТІ-78тен/6 (ТЗ-0000465) від 20.05.2025 на суму 1145124,00 грн (з ПДВ), товарно-транспортною накладною №205 від 20.05.2025 та актом приймання-передачі товару №_ТІ-78тен/6 від 20.05.2025.

Покупець за поставлений товар розрахувався частково в розмірі 110000,00 грн, що підтверджується виписками із поточного рахунку ТОВ «Перший трубний завод», що відкрито у АТ «Кредобанк», IBAN НОМЕР_1 , а саме (арк. спр. 26-30): 25.06.2025 року у розмірі 20000,00 грн.; 26.06.2025 - 20000,00 грн; 04.07.2025 - 10000,00 грн; 07.07.2025 - 10000,00 грн; 08.07.2025 - 10000,00 грн; 09.07.2025 - 10000,00 грн; 10.07.2025 - 10000,00 грн; 14.07.2025 - 10000,00 грн; 18.07.2025 - 10000,00 грн.

Відповідно до підписаного між позивачем та відповідачем акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.07.2025 заборгованість відповідача перед позивачем 3033022,53 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що покупцем неналежним чином виконано взяті на себе договірні зобов`язання, визначені п. 3.2 договору, щодо проведення оплати за поставлений товар, які мали бути здійснені протягом 30 календарних днів з дня прийняття товару.

Позивач зауважує, що направив відповідачу претензію №234 від 25.07.2025, якою повідомив про необхідність сплати протягом 7 календарних днів з дня отримання даної претензії заборгованості у розмірі 3033022,53 грн, але зазначена претензія була повернута поштовим відділенням на адресу ТОВ «Перший трубний завод» за «закінчення встановленого терміну зберігання».

З огляду на зазначене позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача 3033022,53 грн заборгованість за поставлений товар, 13730,81 грн 3% річних, 15983,18 грн інфляційних втрат.

Частиною 1 ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 2 ст. 202 ЦК України визначено, правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (ч. 1 ст. 617 ЦК України).

Згідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Частиною 1 ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Частиною 1 ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором, в той час як відповідач вимоги щодо своєчасної оплати вартості поставленого товару ні на час подання позову, ні під час розгляду справи не виконав, у зв`язку з чим заборгував позивачу 3033022,53 грн. Зазначені вимоги визнаються судом законними, обґрунтованими, такими, що підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами, і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Відповідно до поданого розрахунку позивач просить стягнути з відповідача 13730,81 грн 3% річних та 15983,18 грн інфляційних втрат за період з 30.05.2025 по 30.07.2025.

Згідно із з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку 3% річних та інфляційних втрат за зазначені у розрахунку періоди за допомогою «Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій» на офіційному вебсайті «Платформа: Ліга Закон» за посиланням https://ips.ligazakon.net/calculator/ff, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем умов договору щодо своєчасної і повної оплати товару, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 13730,81 грн 3% річних та 15983,18 грн інфляційних втрат визнає законним, обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За результатом розгляду справи, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову щодо стягнення з відповідача 3033022,53 грн вартості поставленого товару, 13730,81 грн 3% річних та 15983,18 грн інфляційних втрат, у зв`язку з чим суд задовольняє позов як законний та обґрунтований.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача судовий збір в сумі 36752,85 грн, що сплачений при зверненні з позовом за платіжною інструкцією від 31.07.2025 №34111.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи задоволення позову, позивачу за рахунок відповідача відшкодовується 36752,84 грн судового збору.

Керуючись статтями 123, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (вул. Друга Залізнична, буд. 10, м. Суми, 40030; код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший трубний завод» (вул. Резервна, буд. 8А, м. Київ, 04074; код за ЄДРПОУ 34427,53 грн (три мільйони тридцять три тисячі двадцять дві грн 53 коп.) основного боргу, 13730,81 грн (тринадцять тисяч сімсот тридцять грн 81 коп.) 3% річних, 15983,18 грн (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят три грн 18 коп.) інфляційних втрат, а також 36752,84 грн (тридцять шість тисяч сімсот п`ятдесят дві грн 84 коп.) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256, ст. 257 ГПК України).

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повне рішення складено та підписано 25.12.2025.

СуддяВ.Л. Короленко