ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2025 р. Справа № 911/2372/25 (361/10403/25)

Господарський суд Київської області у складі судді Гребенюк Т.Д., за участю секретаря судового засідання Шульги Т.С., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

до ОСОБА_1

третя особа - арбітражний керуючий Яковенко Дмитро Едуардович

про стягнення заборгованості

у межах справи про неплатоспроможність ОСОБА_1

За участі: від відповідача Сисак В.Т.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Так, ухвалою Суду від 09.09.2023, зокрема, відкрито провадження у справі №911/2372/25 про банкрутство ОСОБА_1 ; введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Яковенка Дмитра Едуардовича.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач) звернулось до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем Договору позики на умовах повернення позики в кінці строку позики №79781284 від 19.02.2024 у частині своєчасного повернення кредиту, право вимоги за яким набуто позивачем на підставі Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача 26062,50 грн., з яких: 7500,00 грн. тіла кредиту, 18562,50 грн. процентів за користування кредитом.

Короткий хід справи.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.09.2025 у справі №361/10403/25 справу передано за підсудністю до Господарського суду Київської області.

Матеріали справи надійшли до Господарського суду Київської області.

Ухвалою від 03.11.2025 постановлено прийняти справу № 911/2372/25 (361/10403/25) до розгляду; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом (повідомленням) представників сторін; Залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 .

У судовому засіданні 16.12.2025 взяв участь представник боржника.

Позивач у позовній заяві не заперечував проти розгляду справи без його участі.

Третя особа належним чином повідомлена про дату, час і місце цього засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 08.12.2025.

За змістом ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 16.12.2025 за відсутності представників позивача та третьої особи, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи.

Представник відповідача визнав обставини укладення Договору кредиту, надання коштів у позику та наявність заборгованості.

У судовому засіданні 16.12.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши докази, суд встановив наступне.

Між ТОВ « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - позикодавець) та позичальником було укладено Договір кредиту №79781284 від 19.02.2024 (далі Договір позики), за змістом якого за змістом якого позикодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір укладено на наступних умовах.

Згідно п. 1. Договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики.

Відповідно до п. 2 Договору про надання позики : Сума Позики становить 7500,00 грн. Базова процентна ставка (фіксована) 2,5 % яка нараховується з другого дня користування позикою до дати повернення Позики. Строк позики 30 днів. Дата надання позики 19.02.2024. Дата повернення позики 19.03.2024.

4. Сторони відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України домовились про те, що у випадку невиконання Позичальником свого обов`язку із повернення позики у в останній день строку користування позикою, Позичальник отримує право користування кредитом без застосування по відношенню до Позичальника штрафних санкцій (у тому числі, процентної ставки за понадстрокове користування Позикою) протягом 90 календарних днів після спливу первісного строку користування Позикою, визначеного Договором/додатковими угодами, за які нараховуються проценти за базовою процентною ставкою, що визначена п.п. 2.3. п. 2 Договору.

Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики, виходячи із строку фактичного користування Позикою та до повного погашення заборгованості за Договором, проте не довше 90 календарних днів після спливу первісного строку користування Позикою, визначеною Договором/додатковими угодами, за які нараховуються проценти за базовою процентною ставкою, що визначена у 2.3. п. 2 Договору. Товариство на власний розсуд може зупинити нарахування процентів до спливу строку, визначеного у першому реченні цього пункту.

Як стверджує позивач та визнає відповідач, позикодавець надав позичальнику кошти у позику у розмірі 7500,00 грн.

Позикодавець нарахував позичальнику 18562,50 грн процентів за період з 19.02.2024 по 19.07.2024.

14.06.2021 було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого позикодавець відступив на користь позивача права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами укладеними з позичальником.

За змістом вказаного договору, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта на умовах, визначених цим договором.

Між позикодавцем та позивачем було укладено Додаткову угоду №31 від 19.07.2024 до Договор факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, за змістом якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта на умовах, визначених цим договором.

Згідно з умовами Договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у Додатку до цього договору.

Відповідно до реєстру боржників №27 від 19 липня 2024 року позивач набув право вимоги до відповідача.

Також судом встановлено, що позивачем здійснено оплату позикодавцю згідно умов Договору факторингу, про що свідчить платіжна інструкція №374 від 26.07.2024 року.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам в аспекті спірних правовідносин, Суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Таким чином, Суд виснує, що позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним вище Договором позики.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

За змістом ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.

Загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом.

Загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит.

Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Судом встановлено, що між позикодавцем та позичальником було укладено Договір позики на виконання вимог якого, як стверджує позивач та визнає відповідач, позикодавець надав відповідачу 7500,00 грн у позику.

Отже, враховуючи викладене вище, з огляду, зокрема, на положення ч.1 ст. 74 ГПК України, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення 7500,00 грн тіла кредиту.

Щодо стягнення процентів, суд зазначає наступне.

Як вказано судом вище, позикодавець нарахував позичальнику 18562,50 грн процентів за період з 19.02.2024 по 19.07.2024 /ас.19/.

Відповідач не заперечував проти позовних вимог у цій частині.

Розрахунок процентів позикодавцем здійснено наступним чином.

- 1-ий період з 19.02.2024 по 19.03.2024 щодо суми 7500,00 грн ставка становить 0,75%.

- 2-ий період з 20.03.2024 по 17.06.2024 щодо суми 7500,00 грн ставка становить 2,5%.

Згідно з ч. 1 та ч.2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (ч.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»).

Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 % (Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 17 згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023).

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023 набрав законної сили 24.12.2023.

Тобто, максимальний розмір денної процентної ставки у період з 24.12.2023 по 22.04.2024 включно не може перевищувати 2,5 %, а у період з 23.04.2024 по 20.08.2024 включно не може перевищувати 1,5 %.

Таким чином, за період користування грошовими коштами у сумі 7500,00 грн. з 23.04.2024 по 17.06.2024 (56 днів) максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,5% (112,50 грн), а отже плата за користування грошовими коштами, розрахована складає 6300 грн.

Отже, всього стягненню з відповідача підлягають проценти у сумі 14 362,50 грн (8 062,50 грн - сума правомірно нарахованих процентів за період з 19.02.2024 по 22.04.2024 + 6300,00 грн), а відтак, задовольняє позовні вимоги у цій частині частково у вказаній вище сумі.

Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про виконання ним взятих на себе зобов`язань по погашенню кредиту, а відтак, заборгованість із простроченого кредиту (тіло кредиту) відповідача перед позикодавцем становить 21 862,50 грн., з яких 7500,00 грн. тіла кредиту, 14 362,50 грн. процентів.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до умов Договору позики строк повернення кредиту є таким, що настав.

Враховуючи вищезазначене, а також те що станом на дату ухвалення рішення обов`язок по поверненню кредитних коштів у заявленому розмірі настав, заборгованість позичальника за кредитом в розмірі 21 862,50 грн. перед позикодавцем належним чином доведена, документально підтверджена та позичальником не спростована, а тому вимоги позивача з відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог.

Крім суду, суд роз`яснює сторонам, що кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів. (ч. 1 та ч.6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства).

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 247-252 ГПК України, Господарський суд Київської області -

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код 35625014) заборгованість за кредитним договором в сумі 21 862 (двадцять одна тисяча вісімсот шістдесят дві) грн. 50 коп. та судовий збір в сумі 2540 (дві тисячі п`ятсот сорок) грн. 03 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22.12.2025 року.

Суддя Т.Д. Гребенюк