ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 921/412/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючої, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Руда Г. В.,

за участю представників:

Тернопільської обласної військової (державної) адміністрації - Довгополої К. А. (адвоката, в режимі відеоконференції),

Гусятинської селищної ради - не з`явилися,

Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Подільський лісовий офіс" - не з`явилися,

прокуратури - Пустовіт М. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу першого заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.08.2025 (колегія суддів: Бонк Т. Б. - головуюча, Бойко С. М., Якімець Г. Г.) і рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.03.2025 (суддя Андрусик Н. О.) у справі

за позовом Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської обласної військової (державної) адміністрації

до Гусятинської селищної ради,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Подільський лісовий офіс",

про витребування земельних ділянок, скасування реєстрації земельних ділянок та повернення майна,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та процесуальні дії суду першої інстанції

1.1. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 09.10.2023 у справі № 921/660/23 відкрито провадження у справі за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Чортківське лісове господарство" (далі - ДСГП "Ліси України" в особі філії "Чортківське лісове господарство") до Гусятинської селищної ради про витребування з незаконного володіння Гусятинської селищної ради земельної ділянки площею 3,3142 га з кадастровим номером :01:001:0700, що знаходиться за межами села Сокиринці Чортківського району Тернопільської області, та земельної ділянки площею 0, 6000 га з кадастровим номером :01:016:0001, що знаходиться за межами села Суходільської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області.

1.2. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 09.10.2023 у справі № 921/660/23 вирішено допустити Тернопільську обласну прокуратуру до розгляду справи № 921/660/23 за позовом ДСГП "Ліси України" в особі філії "Чортківське лісове господарство" до Гусятинської селищної ради про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння.

1.3. Заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури (далі - Прокурор) звернувся 01.12.2023 до Господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Тернопільської обласної військової (державної) адміністрації (далі - Тернопільська ОВА) до Гусятинської селищної ради, в якому (з урахуванням заяви Прокурора від 14.02.2024 № 12-126вих-24) просив витребувати з незаконного володіння Гусятинської селищної ради на користь держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації (далі - Тернопільська ОДА) та в постійне користування ДСГП "Ліси України" в особі філії "Чортківське лісове господарство" земельну ділянку площею 3,3142 га з кадастровим номером :01:001:0700 та земельну ділянку площею 0,6000га з кадастровим номером :01:016:0001.

1.4. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Прокурор зазначав, що спірні земельні ділянки належать до земель лісогосподарського призначення та природно-заповідного фонду, які розташовані в межах кварталу 74 виділу 14, кварталу 60 виділу 7 Чортківського лісового господарства (Гусятинське лісництво). Прокурор також зазначав, що спірні земельні ділянки перебувають у постійному користуванні ДСГП "Ліси України" (як правонаступника ДП "Чортківське лісове господарство"); право розпорядження ними належить Тернопільській ОДА, яка набула статусу Тернопільської ОВА.

Прокурор стверджував, що землекористувач не надавав згоди на вилучення (припинення) з постійного користування спірних земельних ділянок, тому спірні земельні ділянки незаконно вибули із власності держави та в подальшому були зареєстровані на праві комунальної власності за Гусятинською селищною радою як землі сільськогосподарського призначення. На думку Прокурора, власник та землекористувач позбавлені можливості користуватися і розпоряджатися спірними земельними ділянками.

Прокурор також зазначав, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0700 перебуває в межах територій природно-заповідного фонду, зокрема загальнозоологічного заказника місцевого значення "Коцюбинчики", створеного згідно з рішенням виконавчого комітету Тернопільської обласної ради від 30.06.1986 № 198 "Про затвердження переліку державних загально зоологічних заказників місцевого значення".

1.5. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 18.12.2023 у справі № 921/660/23 прийнято позовну заяву Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Тернопільської ОВА до Гусятинської селищної ради про витребування земельних ділянок до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 921/660/823 та об`єднано вказані позовні вимоги в одне провадження з первісним позовом.

1.6. Прокурор 14.02.2024 направив до Господарського суду Тернопільської області заяву від 14.02.2024, в якій просив прийняти її до розгляду та здійснювати подальший розгляд позовної заяви Прокурора з урахуванням доповнення її позовними вимогами про:

- скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0700 площею 3,3142 га із цільовим призначенням 16.00 - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0700 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із закриттям розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи;

- скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0001 площею 0,6000 га із цільовим призначенням 16.00 - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичним особам), категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, з одночасним припинення усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0001 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із закриттям розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи.

1.7. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 22.02.2024 у справі № 921/660/23 заяву Прокурора від 14.02.2024 прийнято до розгляду та вирішено подальший розгляд справи № 921/660/23 здійснювати з урахуванням цієї заяви Прокурора.

1.8. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10.04.2024 у справі № 921/660/23 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Тернопільської ОВА ДСГП "Ліси України" в особі філії "Чортківське лісове господарство".

1.9. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 25.06.2024 у справі № 921/660/23 вирішено роз`єднати позовні вимоги ДСГП "Ліси України" в особі філії "Чортківське лісове господарство" до Гусятинської селищної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області та за участі Тернопільської обласної прокуратури про витребування з незаконного володіння земельних ділянок та позов Прокурора, поданий в інтересах держави в особі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Тернопільської ОВА до Гусятинської селищної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ДСГП "Ліси України" в особі філії "Чортківське лісове господарство" про витребування із чужого незаконного володіння земельних ділянок, скасування державної реєстрації земельних ділянок з одночасним припиненням усіх речових прав, виділивши їх в окремі самостійні провадження.

Вирішено в межах справи № 921/660/23 здійснювати розгляд позовних вимог ДСГП "Ліси України" в особі філії "Чортківське лісове господарство" до Гусятинської селищної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, за участі Тернопільської обласної прокуратури про витребування на користь ДСГП "Ліси України" в особі філії "Чортківське лісове господарство" з незаконного володіння Гусятинської селищної ради земельних ділянок площею 3,3142 га з кадастровим номером :01:001:0700 та площею 0,6000 га з кадастровим номером :01:016:0001, що знаходяться за межами села Сокиринці Чортківського району Тернопільської області.

Виділено в окреме провадження позовні вимоги Прокурора в інтересах держави в особі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Тернопільської ОВА, до Гусятинської селищної ради, про витребування з незаконного володіння Гусятинської селищної ради на користь держави в особі Тернопільської ОДА та в постійне користування ДСГП "Ліси України" в особі філії "Чортківське лісове господарство" земельних ділянок площею 3,3142 га з кадастровим номером :01:001:0700 та площею 0,6000га з кадастровим номером :01:016:0001; скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок площею 3,3142 га з кадастровим номером :01:001:0700 та площею 0,6000 га з кадастровим номером :01:016:0001 із одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цих земельних ділянок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із закриттям розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи (з урахуванням заяви Прокурора від 14.02.2024).

Вирішено виділені в окреме провадження позовні вимоги Прокурора передати до канцелярії Господарського суду Тернопільської області для наступної їх реєстрації із присвоєнням єдиного унікального номера відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 № 25.

1.10. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 28.06.2024 у справі № 921/412/24 прийнято до розгляду позовну заяву Прокурора в інтересах держави в особі Тернопільської ОВА до Гусятинської селищної ради про витребування із чужого незаконного володіння земельних ділянок, скасування державної реєстрації земельних ділянок із одночасним припиненням усіх речових прав та відкрито провадження у справі № 921/412/24.

1.11. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 31.01.2025 у справі № 921/412/24 задоволено заяву ДСГП "Ліси України" від 28.01.2025 про заміну учасника справи його правонаступником; проведено заміну філії "Чортківське лісове господарство" ДСГП "Ліси України" на його правонаступника - філію "Подільський лісовий офіс" ДСГП "Ліси України".

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 10.03.2025 у справі № 921/412/24 задоволено частково позов Прокурора.

Витребувано із чужого незаконного володіння Гусятинської селищної ради на користь держави в особі Тернопільської ОДА земельну ділянку площею 3,3142 га з кадастровим номером :01:001:0700.

Скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 3,3142 га з кадастровим номером :01:001:0700 із цільовим призначенням 16.00 - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), категорія земель - землі сільськогосподарського призначення.

Вирішено стягнути з Гусятинської селищної ради на користь Тернопільської обласної прокуратури 4569,60 грн витрат зі сплати судового збору.

В решті позову Прокурора відмовлено.

2.2. Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов Прокурора, зазначив, що на момент розгляду цього позову Тернопільська ОДА (тепер -Тернопільська ОВА) є розпорядником земель державного лісового фонду, в тому числі наділена повноваженнями щодо надання та вилучення земельних ділянок лісогосподарського призначення.

Як зазначив суд першої інстанції, враховуючи те, що земельна ділянка, площею 3,3142 га з кадастровим номером :01:001:0700 входить до складу території загальнозоологічного заказника місцевого значення, тому, за висновком суду, ця земельна ділянка належить до земель природно-заповідного фонду лісогосподарського призначення, перебуває під особливою охороною, щодо неї встановлений спеціальний порядок вилучення, відтворення та використання, а також установлені обмеження щодо цивільної оборотоздатності. Відтак, за висновком суду, це свідчить про неможливість використання земельної ділянки площею 3,3142 га з кадастровим номером :01:001:0700 у сільськогосподарських цілях чи інших цілях відповідно до цільового призначення (землі запасу), оскільки це суперечитиме меті створення і функціонування заказника та його завданням.

Суд першої інстанції, враховуючи плани меж спірних земельних ділянок з кадастровим номером :01:001:0700 та з кадастровим номером :01:016:0001, розроблені Державним підприємством "Тернопільський інститут землеустрою", дійшов висновку, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0700 накладається на земельну ділянку лісогосподарського призначення, яка передана в постійне користування третій особі для ведення лісового господарства. Суд першої інстанції виснував, що земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0700 незаконно вилучено поза волею належного розпорядника та постійного землекористувача із земель лісогосподарського призначення зі зміною її цільового призначення, тому реєстрація права комунальної власності на цю земельну ділянку здійснена з порушенням закону. Суд першої інстанції зазначив, що право власника є порушеним, тому позовна вимога Прокурора про витребування земельної ділянки площею 3,3142 га з кадастровим номером :01:001:0700 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Як зазначив суд першої інстанції, частина земельної ділянки площею 0,6000 га з кадастровим номером :01:016:0001 є власністю держави, інша її частина належить до земель комунальної власності, проте позов Прокурора подано в інтересах Тернопільської ОВА, а вимоги обґрунтовані порушенням права державної власності на цю земельну ділянку. Суд першої інстанції встановив, що Прокурор просить витребувати на користь держави та в постійне користування земельну ділянку з кадастровим номером :01:016:0001. За висновком суду, в цьому випадку вимога Прокурора про витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння не є належним способом захисту права, оскільки Тернопільська ОВА не є власником тієї частини земельної ділянки, що належить відповідачу і не накладається на таку земельну ділянку. Тому суд першої інстанції виснував, що відсутні підстави для задоволення позовної вимоги Прокурора про витребування зазначеної земельної ділянки з незаконного володіння Гусятинської селищної ради.

Як зазначив суд першої інстанції, з урахуванням неправомірності державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 3,3142 га з кадастровим номером :01:001:0700 на землях лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні ДГСП "Ліси України", належним додатковим способом захисту інтересів держави є також звернення з позовною вимогою про скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації цієї земельної ділянки.

При цьому суд зазначив, що оскільки земельна ділянка площею 0,6000 га з кадастровим номером :01:016:0001 частково належить до земель лісогосподарського призначення, то ухвалення рішення про скасування державної реєстрації частини земельної ділянки є неможливим, тому в цій частині позовних вимог Прокурора слід відмовити.

Суд першої інстанції також зазначив, що позовні вимоги Прокурора про припинення всіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо спірних земельних ділянок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із закриттям розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи не призведуть до відновлення порушених прав та інтересів власника землі.

За висновком суду, в цьому випадку у Прокурора відсутні підстави заявляти вимогу про витребування у постійне користування земельних ділянок на користь ДГСП "Ліси України", оскільки відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру" не передбачено здійснення Прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних підприємств.

2.3. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.08.2025 у справі № 921/412/24 скасовано рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.03.2025 у справі № 921/412/24.

Прийнято нове судове рішення, яким позов Прокурора в інтересах держави в особі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Тернопільської ОВА до відповідача - Гусятинської селищної ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ДСГП "Ліси України" в особі філії "Подільський лісовий офіс" про витребування земельних ділянок, скасування реєстрації земельних ділянок та повернення майна залишено без розгляду.

2.4. Суд апеляційної інстанції, залишаючи без розгляду позов Прокурора, виходив із того, що Прокурор звернувся у справі не як самостійний позивач, а в інтересах держави в особі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Тернопільської ОВА. При цьому, як зазначив суд апеляційної інстанції, суд першої інстанції у цій справі № 921/412/24 за відсутності позивача розглянув позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору в іншій справі № 921/660/23. Тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в цій справі відсутній позивач. Суд апеляційної інстанції також виснував, що суд першої інстанції з порушенням вимог статті 173 Господарського процесуального кодексу України роз`єднав позовні вимоги та розглянув у цій справі позов третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору у справі № 921/660/23, тому позов Прокурора у цій справі № 921/412/24 слід залишити без розгляду.

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. Перший заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури, не погодившись із висновками судів першої та апеляційної інстанції, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.08.2025 у справі № 921/412/25 повністю, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.03.2025 у справі № 921/412/24 залишити без змін у частині задоволення позову Прокурора, а в частині відмови в задоволенні позовних вимог Прокурора - скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити повністю позов Прокурора в інтересах держави в особі Тернопільської ОВА, в тому числі у частині:

- припинення всіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0700 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із закриттям розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи;

- витребування із чужого незаконного володіння Гусятинської селищної ради на користь власника - держави в особі Тернопільської ОДА земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0001 площею 0,6000 га;

- скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0001 площею 0,6000 га із цільовим призначенням 16.00 - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичним особам), категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0001 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із закриттям розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи.

3.2. Перший заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури, звертаючись із касаційною скаргою, зазначає про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Скаржник посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції при перевірці законності та обґрунтованості рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.03.2025 у справі № 921/412/24 в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог Прокурора неправильно застосував норми матеріального права (не застосував закон, який підлягав застосуванню, а саме: частину тринадцяту статті 79-1 Земельного кодексу України, частину десяту статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", пункт 4 частини першої, частини другу, сьому статті 14, частину першу статті 2, статтю 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", статті 16, 387, 321, 317, 319 Цивільного кодексу України, статті 13, 20, 21, 55, 122, 149, 125 Земельного кодексу України, статті 7, 8, 25 Лісового кодексу України). При цьому скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки Верховного Суду, викладені в подібних правовідносинах у постановах від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 21.01.2015 у справі № 6-224цс14, від 25.06.2025 у справі № 916/491/24, від 31.03.2021 у справі № 360/1998/18, від 06.04.2021 у справі № 380/375/17, від 15.07.2020 у справі № 369/9900/16, від 09.06.2021 у справі № 369/16416/18, від 16.06.2021 у справі № 359/11910/14, від 12.03.2025 у справі № 676/76/22, від 21.12.2022 у справі № 914/608/20, від 09.06.2021 у справі № 484/629/19, від 20.12.2023 у справі № 916/1517/22, від 16.06.2022 у справі № 910/23713/16, від 14.11.2023 у справі № 904/2063/20, від 12.01.2022 у справі № 234/11607/20, від 09.09.2019 у справі № 910/12463/18, від 27.09.2019 у справі № 904/323/19, від 05.12.2019 у справі №911/3132/17, від 11.11.2020 у справі № 912/2751/16, від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17 та від 12.06.2019 у справі № 916/542/18, від 14.09.2021 у справі № 909/243/18.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, перший заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури зазначає, що апеляційний господарський суд порушив норми процесуального права, зокрема статті 2, 4, 14, 17, частини першу, другу статті 161, частину першу статті 171, статті 162, статті 41, частину першу статті 44, статті 45, 49, 53, 55, 226, 236, 176, 277, 278 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до ухвалення незаконної постанови, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Як зазначає скаржник, висновок Верховного Суду щодо питання застосування зазначених норм права у подібних правовідносинах відсутній. На думку скаржника, відсутні висновки Верховного Суду: щодо моменту та можливості набуття особою процесуального статусу позивача у справі; щодо наявності обов`язку особи, яка подає позов чи в інтересах якої подається позов, у позовній заяві зазначати себе виключно як "позивач"; щодо наявності права суду залишити позов без розгляду без надання строку заявнику на усунення недоліків позовної заяви. Перший заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури також зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо можливості прокурора подати позов в інтересах держави в особі уповноваженого суб`єкта владних повноважень, процесуальний статус якого визначено як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник зазначає, що порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд апеляційної інстанції не досліджував зібрані у справі докази.

Крім того, скаржник зазначає, що при прийнятті постанови суд апеляційної інстанції фактично не переглядав справу за наявними у ній доказами та не перевіряв законність і обґрунтованість рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.03.2025 в частині відмови у задоволенні позовних вимог в межах доводів апеляційної скарги Прокурора. На думку скаржника, суд апеляційної інстанції не встановив порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, вийшов за межі доводів апеляційної скарги та скасував рішення суду першої інстанції, в тому числі і в частині задоволення позовних вимог, та прийняв нове рішення, яким позов Прокурора в інтересах держави в особі Тернопільської ОВА залишив без розгляду.

3.3. Гусятинська селищна рада у відзиві на касаційну скаргу просить касаційну скаргу першого заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури залишити без задоволення, постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.08.2025 у справі № 921/412/24 залишити без змін, а судові витрати покласти на скаржника. Відповідач при цьому зазначає про необґрунтованість та безпідставність доводів скаржника.

3.4. Тернопільська ОДА 21.11.2025 подала заяву про розгляд справи без участі її представника. Зазначає, що підтримує касаційну скаргу прокурора.

4. Обставини справи, встановлені судами

4.1. Господарський суд першої інстанції встановив, що згідно з Порядком проведення інвентаризації земель, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 № 1513 (постанова втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України №476 від 05.06.2019) у редакції 2013 року, Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, з метою забезпечення ведення Державного земельного кадастру та здійснення землеустрою було проведено інвентаризацію земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Сокирянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області.

4.2. На підставі наказу Головного управління Держземагентства у Тернопільській області від 12.08.2013 № 12-од "Про проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності" та розпорядження Чортківської районної державної адміністрації від 02.09.2013 № 290-од "Про надання дозволу щодо проведення робіт з інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності" Державним підприємством "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" у 2013 році розроблено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів в тому числі в межах Гусятинського району, площею 2927,6 га, та земельних ділянок, розташованих на території Чортківського району Тернопільської області, площею 3359,30 га.

4.3. На підставі зазначеної документації із землеустрою до Державного земельного кадастру 11.11.2013 внесено відомості про земельну ділянку площею 11,1658 га з кадастровим номером :01:001:0601.

Кадастровим планом цієї земельної ділянки підтверджується, що на ній розташовані багаторічні насадження.

4.4. Розпорядженням Чортківської районної державної адміністрації від 02.12.2013 №442-од затверджено технічну документацію землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Сокиринецької сільської ради.

4.5. Наказом Головного управління Держземагенства від 10.12.2023 № 46-од затверджено матеріали інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, зокрема й щодо земельної ділянки на території Сокиринецької сільської ради площею 11,1658 га з кадастровим номером :01:001:0601.

4.6. На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 24.11.2020 № 5-ОТГ за актом приймання-передачі від 24.11.2020 земельну ділянку площею 11,6558 гa з кадастровим номером :01:001:0601 передано Гусятинській селищній раді, а Гусятинська селищна рада на підставі рішення від 01.12.2020 № 12 цю земельну ділянку прийняла в комунальну власність. 15.01.2021 до Реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені відповідні відомості.

4.7. У подальшому на підставі рішення Гусятинської селищної ради від 27.04.2021 № 494 надано дозвіл на поділ земельної ділянки, право оренди на яку підлягає продажу на аукціоні, загальною площею 11,1658 га, з кадастровим номером :01:001:0601, на дві земельні ділянки площею 7,8516 га та площею 3,3142 га.

4.8. Суд першої інстанції встановив, що в 2021 році Державним підприємством "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" на замовлення відповідача на підставі договору від 12.05.2021 № 18 було розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності для подальшого продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні), площею 7,8516, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту села Сокиринці Чортківського району Тернопільської області. У цьому Проекті землеустрою міститься план поділу земельної ділянки, а також кадастрові плани новосформованих земельних ділянок. Цей Проект землеустрою затверджено рішенням Гусятинської селищної ради від 31.05.2021 № 591.

4.9. 28.05.2021 до Державного земельного кадастру внесено відомості про земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,3142 га з кадастровим номером :01:001:0700 та площею 7,8516 га з кадастровим номером :01:001:0701, які утворилися внаслідок поділу земельної ділянки площею 11,1658 га з кадастровим номером :01:001:0601 (земельна ділянка сформована у 2013 році як земельна ділянка сільськогосподарського призначення).

Згідно з кадастровим планом земельної ділянки площею 3,3142 га уся її площа зайнята багаторічними насадженнями підгрупи 03 групи 002.

4.10. За результатами співставлення картографічних даних встановлено накладення всієї площі земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0700 на межі території, яка перебуває в постійному користуванні ДСГП "Ліси України" та знаходиться у кварталі 74 виділі 14, що підтверджується Проектом організації та розвитку лісового господарства ДП "Чортківський лісгосп" Гусятинського лісництва за інв. № 131/01 та планово-картографічними матеріалами, а саме планшетом № 7, де зображено межі кварталу 74 виділу 14 (матеріали лісовпорядкування 2014 року), а також витягами з матеріалів лісовпорядкування за інв. № Л-65 та планово-картографічними матеріалами, а саме планшетом № 4, на якому відображено межі кварталу 74 виділу 12 (матеріали лісовпорядкування 2003 року).

4.11. Як зазначив суд першої інстанції, Прокурор стверджує, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0700 перебуває в межах територій природно-заповідного фонду, зокрема загальнозоологічного заказника місцевого значення "Коцюбинчики", створеного рішенням виконавчого комітету Тернопільської обласної ради від 30.06.1986 № 198 "Про затвердження переліку державних загальнозоологічних заказників місцевого значення". На думку Прокурора, наведені обставини додатково підтверджені інформацією, зазначеною в листі Управління екології та природних ресурсів Тернопільської ОВА від 23.10.2023 № 05.1/1681 та картосхемою місця розташування загальнозоологічного заказника місцевого значення "Коцюбинчики".

4.12. Як зазначив суд першої інстанції, ці обставини додатково підтверджуються даними, що містяться в Проекті організації та розвитку господарства Державного підприємства "Чортківське лісове господарство" Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, погодженого Міністерством екології та природних ресурсів України від 14.12.2025 № 5/1-8/15120-15. Згідно із цим Проектом територію Гусятинського лісництва ДП "Чортківський лісгосп" площею 345 га займає загальнозоологічний заказник місцевого значення "Коцюбинчики", 6,8 га площі якого розміщено у кварталі 74 виділі 14 (аркуш 2 Проекту).

4.13. Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 15.03.2018 № 45 передбачено провести у 2018 році інвентаризацію земель сільськогосподарського призначення державної власності в межах об`єднаних територіальних громад несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні в Державному земельному кадастрі, крім земель, які знаходяться в постійному користуванні державних підприємств, установ та організацій.

4.14. Суд першої інстанції встановив, що 16.03.2018 між Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру та Державним підприємством "Центр державного земельного кадастру" укладено договір № 24-г про проведення заходів з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності. Відповідно до цього договору Підприємство зобов`язалося здійснити заходи з інвентаризації несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні в Державному земельному кадастрі, крім земель, які знаходяться в постійному користуванні державних підприємств.

4.15. На виконання наказу Держгеокадастру від 15.03.2018 № 45д та договору про проведення заходів з інвентаризації земель від 16.03.2018 № 24-г Державним підприємством "Центр державного земельного кадастру" у 2018 році розроблено Технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Суходільської сільської ради Чортківського району, в тому числі земельної ділянки площею 0,6000 га з кадастровим номером :01:016:0001.

4.16. 24.05.2018 до Державного земельного кадастру внесено відомості про земельну ділянку площею 0,6000 га з кадастровим номером :01:016:0001.

4.17. На підставі наказу від 05.06.2018 № 19-1775/14-18-СГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області передало за актом приймання-передачі земельну ділянку площею 0,6000 га з кадастровим номером :01:016:0001, що знаходиться за межами села Суходіл Чортківського району Тернопільської області, з державної власності в комунальну власність Гусятинської селищної ради.

4.18. Рішенням Гусятинської селищної ради від 27.06.2018 № 1157 "Про прийняття у комунальну власність Гусятинської об`єднаної територіальної громади з державної власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення" зазначену земельну ділянку прийнято в комунальну власність територіальної громади Гусятинської селищної ради.

4.19. Як зазначив суд першої інстанції, Прокурор стверджує, що спірна земельна ділянка знаходиться у кварталі 60 виділі 7 Гусятинського лісництва, що підтверджується Проектом організації та розвитку лісового господарства ДП "Чортківський лісгосп" Гусятинського лісництва за інв. № 131/01 та планово-картографічними матеріалами, а саме планшетом № 6, на якому відображено межі кварталу 60 виділу 7. За результатами співставлення картографічних даних встановлено, що відповідно до плану меж земельних ділянок, складеного у 2023 році Державним підприємством "Тернопільський інститут землеустрою", земельна ділянка площею 0,6000га з кадастровим номером :01:016:0001 частково накладається на межі території, яка перебуває в постійному користуванні ДСГП "Ліси України".

4.20. Суд першої інстанції встановив, що в комунальній власності відповідача перебувають спірні земельні ділянки, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0700 площею 3,3142 га, яка знаходиться за межами населеного пункту села Сокиринці Чортківського району Тернопільської області, та земельна ділянка з кадастровим номером :01:016:0001 площею 0,6000 га Суходільської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид використання - землі запасу, що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру № НВ-023, № НВ-023 від 27.09.2023, № НВ-023, № НВ-023 від 23.10.2023.

4.21. Суд першої інстанції зазначив, що вказані земельні ділянки на момент їх формування в Державному земельному кадастрі перебували у постійному користуванні Державного підприємства "Чортківське лісове господарство", яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.2022 № 1003 "Деякі питання реформування управління лісової галузі" реорганізовано; правонаступником його прав та обов`язків є утворене на підставі наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 26.10.2022 № 804 ДСГП "Ліси України".

4.22. Тернопільська ОВА в листі від 23.10.2023 № 03-10018/16 повідомила, що рішення про вилучення спірних земельних ділянок із державної власності чи з постійного користування лісогосподарського підприємства не приймалося, тому просила прокуратуру вжити заходи представницького характеру з метою повернення їх у державну власність.

4.23. Спір виник у зв`язку з наявністю чи відсутністю правових підстав для витребування земельних ділянок, скасування державної реєстрації земельних ділянок та повернення майна.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

5.2. Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення представників учасників справи, дослідивши наведені в касаційній скарзі та відзиві доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд зазначає таке.

5.3. Предметом позову в цій справі є матеріально-правові вимоги Прокурора в інтересах держави в особі Тернопільської ОВА про витребування земельних ділянок, скасування державної реєстрації земельних ділянок та повернення майна.

Прокурор, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначав, що спірні земельні ділянки незаконно вибули із власності держави та в подальшому були зареєстровані на праві комунальної власності за Гусятинською селищною радою, тому їх належить повернути державі в особі Тернопільської ОВА .

5.4. Місцевий господарський суд, розглянувши справу по суті позовних вимог, частково задовольнив позов Прокурора, ухвалив рішення про витребування із чужого незаконного володіння Гусятинської селищної ради на користь держави в особі Тернопільської ОДА земельної ділянки площею 3,3142 га з кадастровим номером :01:001:0700 та про скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки площею 3,3142 га з кадастровим номером :01:001:0700.

5.5. Апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою рішення місцевого господарського суду скасував, прийняв нове рішення, яким позов Прокурора в інтересах держави в особі Тернопільської ОВА про витребування земельних ділянок, скасування державної реєстрації земельних ділянок та повернення майна залишив без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

5.6. Не погодившись із висновками суду апеляційної інстанції, перший заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Перший заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури, звертаючись із касаційною скаргою, зазначає про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Скаржник, обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

5.7. Пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

5.8. Колегія суддів зазначає, що доводи скаржника про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та неврахування судом висновків Верховного Суду щодо їх застосування, які є підставами касаційного оскарження судового рішення відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, стосуються розгляду справи по суті позовних вимог Прокурора. Проте предметом касаційного перегляду є, зокрема постанова суду апеляційної інстанції про залишення без розгляду позову Прокурора, яка ухвалена на підставі пункту 8 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України. Тому колегія суддів вважає за необхідне розглянути насамперед доводи скаржника щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції положень господарського процесуального законодавства, зокрема пункту 8 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, та доводи щодо відсутності висновку Верховного Суду про їх застосування в подібних правовідносинах, які є підставами касаційного оскарження постанови апеляційного господарського суду відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України

5.9. Касаційна скарга з посиланням на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, мотивована тим, що апеляційний господарський суд порушив норми процесуального права, зокрема статті 2, 4, 14, 17, частини першу, другу статті 161, частину першу статті 171, статті 162, статті 41, частину першу статті 44, статті 45, 49, 53, 55, 226, 236, 176, 277, 278 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до ухвалення незаконної постанови, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Як зазначає скаржник, висновок Верховного Суду щодо питання застосування зазначених норм права у подібних правовідносинах відсутній. На думку скаржника, відсутні висновки Верховного Суду: щодо моменту та можливості набуття особою процесуального статусу позивача у справі; щодо наявності обов`язку особи, яка подає позов чи в інтересах якої подається позов, у позовній заяві зазначати себе виключно як "позивач"; щодо наявності права суду залишити позов без розгляду без надання строку заявнику на усунення недоліків позовної заяви. Перший заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури також зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо можливості прокурора подати позов в інтересах держави в особі уповноваженого суб`єкта владних повноважень, процесуальний статус якого визначено як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

За доводами скаржника, підставою для залишення позову Прокурора без розгляду стала незгода суду апеляційної інстанції із прийняттям судом першої інстанції в іншій справі судового рішення, а саме - ухвали Господарського суду Тернопільської області від 25.06.2025 у справі № 921/660/23. На думку скаржника, зазначена ухвала у справі № 921/660/23 (щодо роз`єднання позовних вимог) не є та не може бути предметом апеляційного розгляду у справі № 921/412/24.

5.10. Колегія суддів зазначає, що зміст пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України права свідчить про те, що ця норма права спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

5.11. При касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити, зокрема, зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок про її застосування, із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17 та постановах Верховного Суду від 12.09.2023 у справі № 916/1828/22, від 30.05.2023 у справі № 918/707/22, від 23.05.2023 у справі № 910/10442/21, від 12.11.2020 у справі № 904/3807/19.

5.12. Водночас у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.09.2023 у справі № 916/1828/22, від 30.05.2023 у справі № 918/707/22, від 18.05.2023 у справі № 927/1177/21, від 04.04.2023 у справі № 902/311/22.

5.13. Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

5.14. Згідно зі статтею 2 та частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

5.15. Порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано Господарським процесуальним кодексом України.

5.16. Відповідно до частини першої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

5.17. За змістом частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають право звернутися юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

5.18. Згідно із частинами першою, третьою та четвертою статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

5.19. В судовому процесі також беруть участь треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін (частина перша статті 49 Господарського процесуального кодексу України).

5.20. Згідно із частиною третьою, п`ятою статті 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

5.21. Отже, за змістом статей 4, 45, 49 Господарського процесуального кодексу України учасниками судового процесу є особи (юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування), права та законні інтереси яких порушено, і які звернулися або в інтересах яких звернулися з позовом до суду, та особи, які порушують, не визнають або оспорюють права та законні інтереси інших осіб, і яким пред`явлено позовну вимогу щодо предмета спору.

5.22. Статтею 180 Господарського процесуального кодексу України передбачені правила для пред`явлення зустрічного позову, в тому числі третіми особами, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 Господарського процесуального кодексу України (частина 4 статті 180 Господарського процесуального кодексу України).

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу (частина 5 статті 180 Господарського процесуального кодексу України).

5.23. За змістом статті 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. В позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

5.24. Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

5.25. Стаття 172 Господарського процесуального кодексу України визначає правила щодо надсилання копій позовної заяви і доданих до неї документів учасникам справи.

5.26. Статтею 173 Господарського процесуального кодексу України визначено підстави та порядок об`єднання і роз`єднання позовних вимог.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої цієї статті не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

5.27. Згідно із частиною шостою статті 173 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

5.28. Отже, за приписами частини шостої статті 173 Господарського процесуального кодексу України суд, з урахуванням конкретних обставин, має право роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства.

Проте вчинення відповідної процесуальної дії є дискрецією господарського суду, яка застосовується (або не застосовується) ним з урахуванням конкретних обставин справи за власним переконанням та з урахуванням конкретних обставин справи. Близький за змістом висновок Верховного Суду викладений у постанові від 09.12.2022 у справі № 921/318/22, на яку посилається скаржник.

Отже, застосування чи незастосування місцевим судом своїх повноважень щодо об`єднання чи роз`єднання позовних вимог позовних вимог не є самостійною підставою для скасування судового рішення.

При цьому помилкове об`єднання судом позовних вимог, які не пов`язані підставою виникнення та не співвідносяться між собою як основна та похідна вимоги, у підготовчому засіданні та розгляд їх по суті з ухваленням рішення судом, не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 у справі № 657/1024/16-ц.

5.29. Частиною другою статті 182 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування; з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; вирішує заяви та клопотання учасників справи; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

5.30. Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу (частина 1 статті 278 Господарського процесуального кодексу України).

5.31. Відповідно до частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо:

1) позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності;

2) позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

4) позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору;

5) позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду;

6) позивач у визначений судом строк не вніс кошти для забезпечення судових витрат відповідача і відповідач подав заяву про залишення позову без розгляду;

7) сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана;

8) провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк;

9) дієздатна особа, в інтересах якої у встановлених законом випадках відкрито провадження у справі за заявою іншої особи, не підтримує заявлених вимог і від неї надійшла відповідна заява;

10) після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього ж суду інший позов (позови) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду;

11) між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення суду іншої держави, якщо право укласти таку угоду передбачене законом або міжнародним договором України, за винятком випадків, якщо суд визнає, що така угода суперечить закону або міжнародному договору України, є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

5.32. Отже, господарським процесуальним законодавством чітко визначено підстави для залишення позову без розгляду.

5.33. У справі, яка розглядається, суди встановили, що ухвалою місцевого господарського суду від 18.12.2023 у справі № 921/660/23 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 921/660/823 позовну заяву Прокурора в інтересах держави в особі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Тернопільської ОВА до відповідача - Гусятинської селищної ради про витребування із чужого незаконного володіння Гусятинської селищної ради на користь власника - держави в особі Тернопільської ОДА та в постійне користування ДСГП "Ліси України" в особі філії "Чортківське лісове господарство" земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0700 площею 3,3142 га та про витребування із чужого незаконного володіння Гусятинської селищної ради на користь власника - держави в особі Тернопільської ОДА та в постійне користування ДСГП "Ліси України" в особі філії "Чортківське лісове господарство" земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0001 площею 0,6000 га та об`єднано вказані позовні вимоги в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10.04.2024 у справі № 921/660/23 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Тернопільської ОВА ДСГП "Ліси України" в особі філії "Чортківське лісове господарство".

Господарський суд Тернопільської області ухвалою від 25.06.2024 у справі № 921/660/23 роз`єднав позовні вимоги ДСГП "Ліси України" в особі філії "Чортківське лісове господарство" до Гусятинської селищної ради про витребування із чужого незаконного володіння земельних ділянок, скасування державної реєстрації земельних ділянок з одночасним припинення усіх речових прав та позовні вимоги Прокурора, подані в інтересах держави в особі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Тернопільської ОВА до Гусятинської селищної ради, виділивши їх в окремі самостійні провадження. При цьому суд вирішив у межах справи № 921/660/23 здійснювати розгляд позовних вимог ДСГП "Ліси України" в особі філії "Чортківське лісове господарство" до Гусятинської селищної ради про витребування на користь ДСГП "Ліси України" в особі філії "Чортківське лісове господарство" з незаконного володіння Гусятинської селищної ради земельних ділянок площею 3,3142 га з кадастровим номером :01:001:0700 та площею 0,6000 га з кадастровим номером :01:016:0001, що знаходяться за межами села Сокиринці Чортківського району Тернопільської області. Суд виділив у окреме провадження позовні вимоги Прокурора в інтересах держави в особі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Тернопільської ОВА до Гусятинської селищної ради про витребування з незаконного володіння Гусятинської селищної ради на користь держави в особі Тернопільської ОДА та в постійне користування ДСГП "Ліси України" в особі філії "Чортківське лісове господарство" земельних ділянок площею 3,3142 га з кадастровим номером :01:001:0700 та площею 0,6000 га з кадастровим номером :01:016:0001; про скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок, площею 3,3142 га з кадастровим номером :01:001:0700 та площею 0,6000 га з кадастровим номером :01:016:0001 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цих земельних ділянок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із закриттям розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи.

У подальшому Господарський суд Тернопільської області ухвалою від 28.06.2024 у справі № 921/412/24 прийняв до розгляду позовну заяву Прокурора в інтересах держави в особі Тернопільської ОВА до Гусятинської селищної ради про витребування із чужого незаконного володіння земельних ділянок, скасування державної реєстрації земельних ділянок з одночасним припиненням усіх речових прав та відкрив провадження у справі № 921/412/24.

5.34. Отже, згідно з ухвалою від 18.12.2023 у справі № 921/660/23 та ухвалою від 28.06.2024 у справі № 921/412/24, що набрали законної сили, місцевий господарський суд установив дотримання Прокурором вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 Господарського процесуального кодексу України, при зверненні з позовом до суду, оскільки позовну заяву Прокурора було прийнято до розгляду судом (спочатку - до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 921/660/823, а надалі - в межах справи № 921/412/24).

5.35. Колегія суддів також зазначає, що згідно з абзацом 2 частини другої статті 277 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

5.36. За змістом частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України обов`язковими підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, якщо: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

5.37. У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції не зазначив про порушення Прокурором вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України. Натомість суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в цій справі суд першої інстанції з порушенням статті 173 Господарського процесуального кодексу України роз`єднав позовні вимоги та розглянув у цій справі позов третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору у справі № 921/660/23.

5.38. Колегія суддів зазначає, що порушення судом першої інстанції правил роз`єднання позовних вимог не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення відповідно до вимог частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України. Підставою для залишення без розгляду позовної заяви можуть бути порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, наведені лише в частинах четвертій, п`ятій статті 173 Господарського процесуального кодексу України. Тому помилковим є висновок суду апеляційної інстанції про залишення позовних вимог Прокурора у справі № 921/412/24 без розгляду з посиланням на порушення судом першої інстанції частини шостої статті 173 Господарського процесуального кодексу України. Отже, суд апеляційної інстанції порушив положення пункту 8 частини першої статті 226, частини першої статті 278 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що навіть у випадку допущення порушень судом першої інстанції при роз`єднанні позовних вимог, покладення негативних наслідків на учасників справи не відповідало би основним засадам господарського судочинства та призвело би до необґрунтованого обмеження процесуальних прав учасників судового процесу щодо доступу до правосуддя.

5.39. Тому обґрунтованими є доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції, зокрема положень пункту 8 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України у системному зв`язку із положеннями статей 162, 164, 172, 173 Господарського процесуального кодексу України. Обґрунтованими є також аргументи скаржника про те, що суд апеляційної інстанції не встановив порушення норм процесуального права, допущені судом першої інстанції, які є самостійною підставою для скасування судового рішення, та не обґрунтував свої висновки про те, що роз`єднання позовних вимог Прокурора не сприяло вирішенню завдань господарського судочинства, а виділені в самостійне провадження позовні вимоги Прокурора в інтересах держави в особі Тернопільської ОВА не могли бути розглянуті судом по суті.

Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України

5.40. Колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції не переглянув справу по суті та не перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги Прокурора. Тому розгляд Верховним Судом доводів скаржника про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права, які є підставою касаційного оскарження відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, та доводів про недослідження судом апеляційної інстанції доказів, які є підставою касаційного оскарження відповідно до пункту 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, є передчасним.

5.41. З урахуванням наведеного колегія суддів зазначає, що в цьому випадку частково підтвердилися наведені скаржником підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

5.42. Отже, при вирішенні цього спору суд апеляційної інстанції не дотримався вимог статей 73- 79, 86, 236 Господарського процесуального кодексу України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що унеможливило встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому постанова суду апеляційної інстанції у справі підлягає скасуванню як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права.

5.43. Вирішуючи спір у справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції не врахував вимог норм процесуального права, не надав належної оцінки доводам сторін, доказам, наявним у матеріалах справи, що були подані сторонами на підтвердження своїх вимог і заперечень, а відтак, висновки апеляційного господарського суду про залишення без розгляду позову Прокурора є передчасними.

5.44. Тому касаційна скарга першого заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури підлягає частковому задоволенню, а постанова суду апеляційної інстанції - скасуванню з направленням справи до цього суду для продовження розгляду.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Пунктом 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

6.3. Відповідно до частини шостої статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

6.4. Ураховуючи наведене, зважаючи на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану у справі постанову суду апеляційної інстанції необхідно скасувати, а справу - передати до Західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

7. Розподіл судових витрат

Оскільки в цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцять статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу першого заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури задовольнити частково.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.08.2025 у справі №921/412/24 скасувати, справу № 921/412/24 передати до Західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак