ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2025 р. Справа №909/490/24

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді МАТУЩАКА О.І.

суддів ЗВАРИЧ О.В.

СКРИПЧУК О.С.

за участю секретаря судового засідання ТЕЛИНЬКО Я.П.

представник позивача- Камінська С.М. (адвокат)

розглянувши апеляційну скаргу Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано- Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вх 01-05/2752/25 від 15.09.2025)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 13.08.2025 (повна ухвала - 18.08.2025, суддя Скапровська І.М.)

у справі №909/490/24

за позовом ФОП Гнипа Ігоря Теодозійовича, Івано- Франківська обл., Рогатинський р-н, с.Воскресинці

до відповідача Селянсько-Фермерського господарства "Лен- Пром", Івано-Франківська обл., Рогатинський р-н, с.Воскресинці

за участю третіх осіб, які не заявляють

самостійних вимог щодо предмета спору

на стороні позивача

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях;

ДП "Ай Фіш"

про усунення перешкод у користуванні орендованими гідротехнічними спорудами

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

В провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебувала справа №909/490/24 за позовом ФОП Гнипа Ігоря Теодозійовича до відповідача Селянсько-Фермерського господарства "Лен-Пром" про усунення перешкод у користуванні орендованими гідротехнічними спорудами.

28.08.2024 Господарським судом Івано-Франківської області у справі №909/490/24 позов задоволено частково. Зобов`язано Селянсько - Фермерське господарство "Лен-Пром"припинити будь-яке користування і усунути ФОП Гнипу Ігорю Теодозієвичу перешкоди у користуванні гідротехнічними спорудами, які розташовані за адресою: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, село Воскресінці, село Васючин, Рогатинської ОТГ, що передані ФОП Гнипу І.Т. на підставі договору оренди державного майна № 30/21 від 10.11.2021 та згідно акту від 10.11.2021 приймання - передачі в оренду нерухомого майна або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності. В решті позову відмовлено.

На виконання вказаного рішення 03.02.2025, 14.05.2025 видано накази.

28.07.2025 до місцевого господарського суду надійшла скарга від ФОП Гнипа І. Т. на рішення та дії старшого державного виконавця, скасування постанови старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жовкевич Г. В. про закінчення виконавчого провадження від 14.07.2025 (реєстраційний номер виконавчого провадження: 78126476) з примусового виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.05.2025 у справі № 909/490/24, визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Жовкевич Г.В. щодо встановлення припиненим користування СФГ "Лен-Пром" гідротехнічними спорудами і не виявлення перешкод у користуванні гідротехнічними спорудами ФОП Гнипу І. Т. згідно наказу про примусове виконання рішення від 14.05.2025 та зобов`язання старшого державного виконавця Жовкевич Г. В. надіслати органу досудового розслідування повідомлення про вчинення керівником СФГ "Лен-Пром" кримінального правопорушення та вжиття заходів примусового виконання рішення від 14.05.2025 без участі боржника.

В обґрунтування скарги заявник послався на вимоги ст. 339-1 - 341 ГПК України, ч.1 ст. 41, 63, ч.1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" та на те, що виконавче провадження №78126476 закінчено без фактичного виконання рішення в повному обсязі. Щодо вимоги про зобов`язання надіслати органу досудового розслідування повідомлення про вчинення керівником господарства кримінального правопорушення та вжиття заходів примусового виконання рішення, скаржник вказав на вимоги ст. 63 ЗУ "Про виконавче провадження", якими передбачено те, що у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 13.08.2025 скаргу ФОП Гнипа І. Т. на рішення та дії старшого державного виконавця задовольнив частково. Скасував постанову від 14.07.2025 та визнав неправомірними дії старшого державного виконавця Галицького відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жовкевич Галини Василівни щодо встановлення припиненим користування СФГ "Лен-Пром" гідротехнічними спорудами і не виявлення перешкод у користуванні гідротехнічними спорудами ФОПу Гнипу Ігорю Теодозійовичу згідно наказу про примусове виконання рішення від 14.05.2025. В частині вимоги про зобов`язання старшого державного виконавця надіслати органу досудового розслідування повідомлення про вчинення керівником СФГ "Лен-Пром" кримінального правопорушення та вжити заходів примусового виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської від 14.05.2025 у справі № 909/490/24 без участі боржника - відмовив.

Ухвала суду мотивована тим, що постанова про закінчення виконавчого провадження, відкритого у зв`язку з виконанням рішення, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії або про утримання від вчинення певних дій, виноситься після складення відповідного акту про доведення до відома боржника резолютивної частини рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій, проте, в матеріалах справи відсутні документи в підтвердження наявності обставин, за яких виконавче провадження № 78126476, відкрите з виконання наказу, що виданий на виконання рішення винесеного у даній справі про зобов`язання вчинити дії, підлягало би закінченню, а відтак, скарга в частині скасування постанови старшого державного виконавця Галицького відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жовкевич Г. В. про закінчення виконавчого провадження від 14.07.2025 (реєстраційний номер виконавчого провадження: 78126476) з примусового виконання наказу від 14.05.2025 у справі №909/490/24, визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Жовкевич Г.В. є обґрунтованою.

Щодо вимоги в частині зобов`язання виконавця надіслати органу досудового розслідування повідомлення про вчинення керівником господарства кримінального правопорушення та вжиття заходів примусового виконання рішення від 14.05.2025, є передчасною, оскільки суду не доведено наявності передумов, обумовлених ст. 63 ЗУ "Про виконавче провадження" для її задоволення.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

Галицьий відділ ДВС у Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав апеляційну скаргу на вказану вище ухвалу, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 13.08.2025 у справі №909/490/24 в частині задоволення вимог скарги ФОП Гнип І.Т.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що при задоволенні скарги в частині вимог про скасування постанови державного виконавця Галицького ВДВС про закінчення виконавчого провадження №78126476 від 14.07.2025 зазначено, що підставою для задоволення вимог скарги в цій частині. В частині похідних вимог щодо визнання дій державного виконавця неправомірними слугує висновок суду про відсутність в матеріалах справи акту державного виконавця, яким доводиться до відома боржника резолютивна частина рішення згідно виконавчого документа про зобов`язання вчинити відповідні дії або утриматися від їх вчинення, як вимагає ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, скаржник зазначає,що відповідний акт №78126476 від 08.07.2025 державним виконавцем був складений та доведений до відома обох сторін виконавчого провадження. Про цей акт вказано самим скаржником у скарзі на стор. 5 та додано його копію до матеріалів скарги.

Посилається на те, що при виїзді на місце виконання рішення, не встановлено жодних перешкод для доступу до гідроспоруд всі під`їздні шляхи та підходи до них вільні, загороджувальні пристрої чи споруди ніким не встановлені, що й додатково підтверджується тим фактом, що стягувач разом із комісією від орендодавців абсолютно безперешкодно мав доступ до своїх гідроспоруд 11.08.2025, тобто після винесення державним виконавцем постанови про закриття провадження 15.07.2025.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що з моменту встановлення державною виконавчою службою 24.06.2025 факту невиконання боржником судового наказу та накладення на нього штрафу, і до часу кардинальної зміни позиції державного виконавця під час складання акта від 08.07.2025 про нібито невиявлення факту користування боржником гідротехнічними спорудами, жодних змін в обставинах справи не відбулося. Будь-які дії або заходи, спрямовані на виконання судового наказу, боржником не вчинялися. Боржник, як і раніше, продовжує користуватися гідроспорудами та здійснювати рибогосподарську діяльність.

Позивач також наголошує, що право користування гідротехнічними спорудами належить саме йому на підставі договору оренди державного майна від 10.11.2021 №30/21. Водночас відповідачу згідно з договорами оренди від 17.12.2015 було передано лише земельні ділянки державної форми власності - землі сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, а не право користування водними об`єктами чи гідроспорудами.

Крім того, позивач посилається на ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», якою визначено обов`язкові дії та повноваження виконавчої служби у разі повторного невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Зокрема, у випадку, якщо таке рішення може бути виконане без участі боржника, державний виконавець зобов`язаний направити до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вжити заходів примусового виконання рішення, передбачених законом.

07.10.2025 відповідач сформував додаткові пояснення по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи те, що письмові пояснення подано з пропуском строку на їх подання, а також відсутність клопотань про поновлення такого строку, колегія суддів дійшла висновку про залишення зазначених додаткових пояснень без розгляду.

11.12.2025 в судове засідання з`явилася представниця відповідача, яка навела запереченя по суті апеляційної скарги. Інші учасники у справі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи зазначене, а також те, що явка представників учасників у справі в судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників учасників справи, які не з`явилися.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ Про виконавче провадження рішення підлягають примусовому виконанню, зокрема, на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЗУ Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії відповідно до ч.1 ст. 18. ЗУ Про виконавче провадження

Частини 1, 2 ст. 74 ЗУ Про виконавче провадження передбачають, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частина 1 ст. 339 ГПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч.1-2 ст .75 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду, яким його зобов`язано вчинити певні дії, державний виконавець зобов`язаний винести постанову про накладення штрафу. Розмір такого штрафу становить: для боржника - фізичної особи 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, для посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, для боржника - юридичної особи - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, із одночасним встановленням нового строку для виконання рішення. У разі повторного невиконання рішення без поважних причин виконавець застосовує штраф у подвійному розмірі та повідомляє органи досудового розслідування про можливе вчинення кримінального правопорушення. За таких умов висновок суду першої інстанції щодо цієї частини спору є обґрунтованим.

Водночас вимога про зобов`язання виконавця направити до органів досудового розслідування повідомлення про вчинення керівником господарства кримінального правопорушення, а також про вжиття заходів примусового виконання рішення від 14.05.2025, є передчасною, оскільки у матеріалах справи відсутні докази наявності передумов, передбачених ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», необхідних для задоволення такої вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наголошує, що право користування гідротехнічними спорудами належить саме йому на підставі договору оренди державного майна від 10.11.2021 №30/21. Водночас відповідачу згідно з договорами оренди від 17.12.2015 було передано лише земельні ділянки державної форми власності - землі сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, а не право користування водними об`єктами чи гідроспорудами.

Разом з тим, скажник вказує на те, що судом при задоволенні скарги в частині вимог про скасування постанови державного виконавця Галицького ВДВС про закінчення виконавчого провадження №78126476 від 14.07.2025 зазначено, що підставою для задоволення вимог скарги в цій частині, а також в частині похідних вимог щодо визнання дій державного виконавця неправомірними слугує висновок суду про відсутність в матеріалах справи акту державного виконавця, яким доводиться до відома боржника резолютивна частина рішення згідно виконавчого документа про зобов`язання вчинити відповідні дії або утриматися від їх вчинення, як вимагає ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідний акт №78126476 від 08.07.2025 державним виконавцем був складений та доведений до відома обох сторін виконавчого провадження. Окрім цього, про даний акт вказано самим скаржником у скарзі (а.с. 147, т. 3) та додано його копію до матеріалів апеляційної скарги.

ФОП Гнипа І.Т. долучає до скарги акт обстеження державного нерухомого майна гідротехнічних споруд, що перебувають на балансі ДП «Айфіш» та зазначені у договорі оренди державного майна від 10.11.2021 № 30/21, укладеному між РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях і ФОП Гнип І. Т., датований 11.08.2025, посилаючись на нього як на доказ користування цими гідроспорудами саме боржником. Водночас аналіз змісту вказаного акта свідчить про відсутність у ньому будь-яких висновків або фактичних даних, які б підтверджували користування гідроспорудами боржником.

При цьому, скаржником не подано жодних інших належних і допустимих доказів, які б підтверджували користування СФГ «Лен-Пром» гідроспорудами, що є предметом спору, а також доказів створення перешкод у користуванні ними. Відтак доводи скарги ґрунтуються виключно на припущеннях і не підтверджені доказами.

Натомість під час виїзду державного виконавця на місце виконання рішення жодних перешкод у доступі до гідроспоруд виявлено не було: під`їзні шляхи та підходи до них є вільними, будь-які загороджувальні пристрої чи споруди відсутні. Зазначене додатково підтверджується тим, що 11.08.2025, тобто вже після винесення державним виконавцем постанови про закриття виконавчого провадження від 15.07.2025, стягувач разом із комісією орендодавців безперешкодно отримав доступ до відповідних гідроспоруд.

Згідно з ч. 1 ст 39 «Про виконавче провадження - виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно ст. ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги, а тому вона підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні скарги на дії державного виконавця.

Судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного, апеляційний господарський суд дійшов висновку про покладення судового збору за подання апеляційної скарги на позивача.

Керуючись ст. ст 129, 269, 270, 275, 277, 281- 284 ГПК України

Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вх 01-05/2752/25 від 15.09.2025) задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 13.08.2025 у справі №909/490/24 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні скарги на дії державного виконавця відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. МАТУЩАК

Судді О.С. СКРИПЧУК

О.В. ЗВАРИЧ