ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2025 р. Справа №921/604/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Стронська А.І.

за участю представників учасників процесу:

від позивача Овчарук О.О.

від відповідача Вийванко Н.П.

розглянувши апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" від 28.03.2025 (вх. № 01-05/929/25 від 28.03.2025)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 03.03.2025 (суддя Хома С.О., повне рішення складено та підписано 13.03.2025)

у справі №921/604/24

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз"

про стягнення заборгованості в сумі 1 888 663,57 грн, з яких: 691 697,26 грн - основний борг, 89 066,57 грн - пеня, 51 646,74 грн - 7% штраф 150 543,93 грн - 3% річних, 905 709,07 грн - інфляційні втрати

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

На розгляд Господарського суду Тернопільської області подано позов Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", позивач) до Приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" (далі ПрАТ "Тернопільміськгаз", відповідач) про стягнення 1 888 663,57 грн, з яких: 691 697,26 грн - основний борг, 89 066,57 грн - пеня, 51 646,74 грн - 7% штраф, 150 543,93 грн - 3% річних, 905 709,07 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про реструктуризацію заборгованості №14/12-199 від 28.05.2012 щодо сплати платежів у період з лютого 2021 року по квітень 2022 року.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 03.03.2025 у справі №921/604/24 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ "Тернопільміськгаз" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 691 697,26 грн основного боргу, 48 418,82 грн 7% штрафу, 79 256,48 грн пені, 58 842,67грн 3% річних, 277 705,59 грн інфляційних нарахувань, 13 871,05 грн судового збору. В решті позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що матеріалами справи підтверджено порушення відповідачем зобов`язань щодо оплати платежів за договором про реструктуризацію заборгованості у період з лютого 2021 року по квітень 2022 року в сумі 691 066,57 грн, що є підставою для стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості, а також нарахування штрафу, пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Водночас, перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки, 3% річних та інфляційних втрат з врахуванням визначених позивачем періодів та суми заборгованості, суд дійшов висновку про правомірність та обгрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача 48 418,82 грн 7% штрафу, 79 256,48 грн пені, 58 842,67грн 3% річних та 277 705,59 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення решти позовних вимог з огляду на те, що позивачем нараховано 9 810,00 грн пені, 3 227,92 грн 7% штрафу, 91 701,26грн 3% річних та 628 003,48грн інфляційних нарахувань за зобов`язаннями попередніх періодів, які були предметом розгляду у справі №921/278/21, однак не обґрунтовано підстав для їх стягнення.

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки, 3% річних та інфляційних втрат на 90%, зазначивши, що: нараховані позивачем проценти у встановленому ч.2 ст.625 ЦК України розмірі (3% річних) не є неспівмірно великими у порівнянні з сумою боргу; законодавством не передбачено можливості суду зменшити нараховані інфляційні втрати; відповідачем не подано доказів, які б підтверджували наявність підстав для зменшення заявленої до стягнення неустойки.

Окрім того, з врахуванням п.п.12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України суд дійшов висновку, що даний позов подано в межах строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.

ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" подало апеляційну скаргу від 28.03.2025, в якій просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 03.03.2025 у справі №921/604/24 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 732 742, 75 грн, в тому числі: 9 810,00 грн пені, 3 227,92 грн 7% штрафу, 91 701,26 грн 3% річних та 628 003,48грн інфляційних нарахувань, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задоволити повністю.

Вимоги апелянта обгрунтовані неповним встановленням судом першої інстанції обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що оскільки предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості та нарахувань за договором про реструктуризацію заборгованості, суд повинен дослідити обставини виконання відповідачем умов такого договору в цілому.

Так, позивачем у даній справі заявлено про стягнення основного боргу за договором про реструктуризацію заборгованості в сумі 691 697,26 грн за період з лютого 2021 року по квітень 2022 року, який не охоплений рішенням суду у справі №921/278/21. Водночас, зважаючи на те, що підтверджена судовим рішенням у справі №921/278/21 заборгованість була остаточно погашена відповідачем лише 27.02.2023, що вбачається з доданого до позовної заяви розрахунку, а наявність судового рішення про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника, суд першої інстанції безпідставно не задоволив позовні вимоги у повному обсязі.

ПрАТ "Тернопільміськгаз" подало відзив на апеляційну скаргу від18.04.2025, в якому просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 03.03.2025 у справі №921/604/24 залишити без змін з підстав його законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зокрема, відповідач зазначає, що судом першої інстанції правомірно проведено перерахунок та відмовлено у стягненні 9 810,00 грн пені, 3 227,92 грн 7% штрафу, 91 701,26 грн 3% річних та 628 003,48грн інфляційних нарахувань, оскільки позивачем не обгрунтовано підстав для їх стягнення, а сам по собі розрахунок не є належним доказом наявності заборгованості.

Процесуальні дії суду у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2025 справу №921/604/24 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді (судді - доповідача) Малех І.Б., суддів Панової І.Ю. та Зварич О.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 апеляційну скаргу ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" залишено без руху з підстав, зазначених у вказаній ухвалі.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 11.04.2025 та від 05.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Тернопільської області від 03.03.2025 у справі №921/604/24 та призначено розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні на 21.05.2025.

21.05.2025 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням у відпустці головуючого судді Малех І.Б.

У зв`язку з відстороненням від здійснення правосуддя головуючого судді Малех І.Б. на підставі розпорядження керівника апарату Західного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 №182 проведено повторний автоматизований розподіл справи №921/604/24.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2025 справу №921/604/24 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Галушко Н.А., суддів Зварич О.В. та Панової І.Ю.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.06.2025 призначено розгляд справи на 02.07.2025.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.07.2025 за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено на 26.08.2025.

У зв`язку із перебуванням у відпустці суддів - членів колегії Зварич О.В. та Панової І.Ю. на підставі розпорядження керівника апарату Західного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 №283 проведено автоматизовану заміну складу суду для розгляду апеляційної скарги у справі № 921/604/24.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2025 до складу колегії суддів замість суддів Зварич О.В. та Панової І.Ю. введено суддів Желіка М.Б. та Орищин Г.В.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 26.08.2025 та від 23.09.2025 оголошувались перерви в судових засіданнях до 23.09.2025 та до 21.10.2025 відповідно.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 21.10.2025 та від 02.12.2025 розгляд справи відкладався на 02.12.2025 та на 16.12.2025 відповідно з підстав, зазначених у вказаних ухвалах.

У судовому засіданні 16.12.2025 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом.

31.12.2009 між ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" (далі - Постачальник) та ВАТ "Тернопільміськгаз", правонаступником якого є ПрАТ "Тернопільміськгаз", (далі - Покупець) укладено договір поставки природного газу №06/09-2257 (далі - Договір поставки газу), відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов`язався передати у власність Покупцю в 2010 році природний газ для виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат, а Покупець зобов`язався прийняти та оплатити газ на умовах цього договору.

На виконання умов Договору поставки газу Постачальник у період січень-грудень 2010 року поставив Покупцю природний газ в кількості 5 262,801 тис.куб.м. на загальну суму 14 004 231,55грн, що підтверджується відповідними актами прийому-передачі природного газу.

28.05.2012 сторонами підписано Акт звіряння розрахунків заборгованості за природний газ, яка утворилася станом на 01.01.2011 і не сплачена станом на 04.06.2011, з урахуванням зміни заборгованості станом на 01.05.2012, відповідно до якого заборгованість по Договору поставки газу складала 5 533 575,91 грн.

28.05.2012 між ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" (далі - Кредитор) та ПАТ "Тернопільміськгаз", правонаступником якого є ПрАТ "Тернопільміськгаз", (далі - Боржник) на виконання п. 2.6 Закону України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» укладено Договір про реструктуризацію заборгованості №14/12-199 ( далі - Договір про реструктуризацію), яким сторони домовились про розстрочення погашення заборгованості за Договором поставки газу - основного боргу в сумі 5 533 575,91 грн.

Відповідно до п.п.2.2 Договору про реструктуризацію Боржник зобов`язався сплатити у повному обсязі суму основного боргу частинами відповідно до графіку погашення заборгованості, визначеного у цьому пункті.

Сторони погодили, що грошові кошти по платежах поточного місяця згідно з графіком повинні надходити від Боржника на рахунок Кредитора у сумі, визначеній цим Графіком (щомісячно з травня 2012 року по березень 2022 року рівними платежами по 46 113,13грн, а у квітні 2022 року - 46 113,44грн) не пізніше останнього числа місяця, в якому платіж підлягає виконанню.

Зобов`язання Боржника по сплаті чергового платежу вважаються виконаними за умови надходження на рахунок Кредитора грошових коштів в термін та сумі, встановлених у п.2.2 Договору на відповідний місяць (п.2.3 Договору про реструктуризацію).

За прострочення виконання зобов`язань Боржник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплатити штраф в розмірі 7% від суми простроченого платежу (п.п.3.1, 3.4 Договору про реструктуризацію).

Відповідно до п. 5.1 Договору про реструктуризацію такий набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками та діє до 29.04.2022 року, а в частині виконання зобов`язань - до їх повного виконання.

У зв`язку з неналежним виконанням Боржником зобов`язань за Договором про реструктуризацію Кредитор звертався до суду з позовами про стягнення заборгованості.

Так, в провадженні Господарського суду Тернопільської області перебувала справа №921/487/17-г/8 за позовом ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" до ПрАТ "Тернопільміськгаз" про стягнення 645 583 грн 82 коп. основної заборгованості за період з червня місяця 2016 року по липень 2017 року включно, 67 425 грн 61 коп. пені, 38 735 грн 04 коп. 7% штрафу, 42 645 грн 51 коп. інфляційних нарахувань та 11 359 грн 81 коп. 3 % річних.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 04.10.2017 у справі №921/487/17-г/8 позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ "Тернопільміськгаз" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України 645 583 грн 82 коп. основного боргу, 33 695 грн 13 коп. пені, 19 367 грн 52 коп. штрафу, 42 645 грн 51 коп. інфляційних втрат, 11 359 грн 81 коп. 3% річних.

Також у провадженні Господарського суду Тернопільської області перебувала справа №921/278/21 за позовом ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" до ПрАТ "Тернопільміськгаз" про стягнення 1614537,21 грн, з яких: 1191794,52 грн - основний борг за період з серпня 2017 року по січень 2021 року, 151007,37 грн пеня, 81439,29 грн - штраф 7%, 62121,36 грн 3% річних, 128174,66 грн - інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 22.10.2021 у справі №921/278/21, залишеним без змін постановою Західного апеляційного суду від 12.09.2023, позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ "Тернопільміськгаз" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 1 521 733 грн. 29коп. боргу, 8 126 грн. 47коп. пені, 12 911 грн. 68коп. штрафу, 31 098 грн. 83коп. 3% річних, 119 055 грн. 60коп. інфляційних втрат.

Окрім того, неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором про реструктуризацію стало підставою для звернення ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" до суду з позовом у даній справі про стягнення з ПрАТ "Тернопільміськгаз" 1 888 663,57 грн, з яких: 691 697,26 грн - основний борг за період з лютого 2021 року по квітень 2022 року, 89 066,57 грн - пеня, 51 646,74 грн - 7% штраф, 150 543,93 грн - 3% річних, 905 709,07 грн - інфляційні втрати.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи приписи вищевказаної норми, а також доводи та вимоги апеляційної скарги ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктами 3.1, 3.4 Договору про реструктуризацію сторони погодили, що за прострочення виконання зобов`язань Боржник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплатити штраф в розмірі 7% від суми простроченого платежу.

Окрім того, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки матеріалами справи підтверджено прострочення відповідачем оплати платежів за Договором про реструктуризацію за лютий 2021 року квітень 2022 року, нарахування позивачем пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат відповідає законодавчим вимогам, умовам Договору про реструктуризацію та обставинам справи.

Разом з тим, у постанові від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем нараховано та заявлено до стягнення: пеню в сумі 89 066,57 грн за період з 28.02.2021 по 30.09.2022; штраф у сумі 51646,74 грн за прострочення виконання зобов`язань у січні 2021року - квітні 2022 року; 3% річних в сумі 92876,61 грн за період з 10.02.2021 по 30.07.2024; інфляційні втрати в сумі 558343,78 грн за період з 01.02.2021 по 30.07.2024.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок з врахуванням визначеного позивачем періоду існування заборгованості та її розміру, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність та обгрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача 48 418,82 грн штрафу, 79 256,48 грн пені, 58 842,67 грн 3% річних та 277 705,59 грн інфляційних втрат ( нараховані за прострочені періоди лютого 2021 року квітня 2022 року), а відтак наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

При цьому, суд виснував про необгрунтованість позовних вимог в частині стягнення 9 810,00 грн пені, 3 227,92 грн 7% штрафу, 91 701,26 грн 3% річних та 628 003,48 грн інфляційних втрат, оскільки такі нараховані позивачем за невиконання зобов`язань, які були предметом розгляду у справі №921/278/21.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно не задоволив позовні вимоги у повному обсязі, оскільки відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку підтверджена судовим рішенням у справі №921/278/21 заборгованість була остаточно погашена відповідачем лише 27.02.2023, а наявність судового рішення про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника.

Щодо даних доводів апелянта суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з положеннями ст. 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Визначення предмета та підстав спору є правом позивача.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Господарським процесуальним кодексом України закріплені основні засади господарського судочинства, зокрема у силу принципів рівності, змагальності та диспозитивності (статті 7, 13, 14 ГПК України) обов`язок з доведення обставин, на які посилається сторона, покладається на таку сторону.

Частиною першою статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Предметом позову у даній справі є вимоги ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" про стягнення з ПрАТ "Тернопільміськгаз" 691 697,26 грн основного боргу, 89 066,57 грн пені, 51 646,74 грн штрафу, 150 543,93 грн 3% річних та 905 709,07 грн інфляційних втрат.

Підставою позову ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" зазначено невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором про реструктуризацію щодо сплати платежів у період з лютого 2021 року по квітень 2022 року, що є підставою для нарахування штрафу, пені, 3% річних та інфляційних втрат.

При цьому, у позовній заяві позивач повідомив суд, що вказаний період стягнення заборгованості не охоплений рішеннями Господарського суду Тернопільської області від 04.10.2017 у справі №921/487/17-г/8 та від 01.09.2021 у справі №921/278/21.

Однак, позивачем не обгрунтовано у позовній заяві наявності підстав для нарахування неустойки, 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості, стягнення якої було предметом розгляду у справі №921/278/21. Невиконанням відповідачем рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.09.202 у справі №921/278/21 не визначене позивачем як підстава позову.

Зважаючи на наведене, суд апеляційної інстанції відхиляє як безпідставні наведені вище доводи апелянта та погоджується з висновком суду першої інстанції про необгрунтованість позовних вимог в частині стягнення 9 810,00 грн пені, 3 227,92 грн 7% штрафу, 91 701,26 грн 3% річних та 628 003,48грн інфляційних втрат.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на викладене вище.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Обов`язок судів обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, остаточне від 10.05.2011).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Тернопільської області від 03.03.2025 у цій справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, прийняте з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення немає.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ

1. Апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" від 28.03.2025 (вх. № 01-05/929/25 від 28.03.2025) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 03.03.2025 у справі №921/604/24 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст. 287-288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Повний текст постанови складено 29.12.2025

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.