УХВАЛА

м. Київ

22.12.2025Справа № 910/13716/25
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Віннер Інтернешенал Інвестмент Компані

до Товариства з обмеженою відповідальністю Бейкень Енергетика Україна

про стягнення 725579,49 грн

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Віннер Інтернешенал Інвестмент Компані звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Бейкень Енергетика Україна про стягнення 725579,49 грн, з яких х 618841,80 грн - основана сума боргу, 33334,94 грн інфляційні витрати, 13746,40 грн 3 % річних, 59656,35 грн пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 09/24-15 від 15.09.2024.

Ухвалою суду від 10.11.2025 позовну заяву залишено без руху.

12.11.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строки на подання заяв по суті спору.

11.12.2025 від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 917/2176/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бейкень Енергетика Україна до Товариства з обмеженою відповідальністю Віннер Інтернешенал Інвестмент Компані про визнання недійсним договору № 09/24-15 від 15.09.2024. До заяви долучено копію ухвали Господарського суду Полтавської області від 01.12.2025 № 917/2176/25 про відкриття провадження у справі.

15.12.2025 від позивача надійшли заперечення проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі.

Судом розглядається клопотання про зупинення провадження у справі.

Своє клопотання відповідач мотивує тим, що предметом даної справи є стягнення заборгованості саме за договором, щодо якого відкрито провадження у іншій господарській справі про визнання його, тобто цього ж самого договору недійсним і обидві дані справі слухаються в порядку господарського судочинства в різних судах за участь одних і тих же сторін, - то, в даному випадку, вбачається об`єктивна неможливість суду розглянути позовну заяву у даній справі до моменту вирішення справи (набрання законної сили відповідним судовим рішенням) про визнання недійсним договору, на підставі якого ґрунтується позовні вимоги про стягнення заборгованості у даній справі.

Заперечуючи проти клопотання про зупинення провадження у справі, позивач зазначає наступне: відповідач не скористався правом на подання зустрічного позову в рамках даної справи, що забезпечило б дотримання процесуальної економії при розгляді спірних правовідносин позивача та відповідача, а обрав звернутись до суду з окремим позовом про визнання недійсними угод, укладених між сторонами, для його розгляду в іншому провадженні. Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. При цьому порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»). Як зазначає позивач, договір №09/24-15 було укладено між сторонами більше року тому 15 вересня 2024 року, і протягом цього строку, у відповідача не було жодних заперечень щодо його дійсності. І лише після звернення Товариства з обмеженою відповідальністю Віннер Інтернешенал Інвестмент Компані з позовом про стягнення заборгованості, Товариство з обмеженою відповідальністю Бейкень Енергетика Україна раптово вирішило оспорити дійсність договору по якому існує непогашена заборгованість.

Судом встановлено, що предметом розгляду у даній справі є стягнення заборгованості за договором № 09/24-15 від 15.09.2024 у розмірі 725579,49 грн.

В рамках справи № 917/2176/25 судом розглядається спір про визнання недійсним договору № 09/24-15 від 15.09.2024.

Відповідачем не було долучено до матеріалів справи ні тексту позовної заяви, поданої в рамках справи № 917/2176/25, як і не зазначено з яких саме підстав він заперечує дійсність укладеного між сторонами договору.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі в даному випадку є неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

При цьому для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, ще мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи певної черговості розгляду вимог тощо (постанова Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №918/926/17).

Водночас заявником не вказано, які саме обставини унеможливлюють розгляд даної справи до вирішення спору у справі № 917/2176/25 та які саме обставини не можуть бути встановлені судом самостійно в межах розгляду справи № 910/13716/25.

Клопотання про зупинення провадження у даній справі не містить аргументованих та переконливих мотивів доцільності зупинення провадження у справі, як щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили рішенням у справі № 917/2176/25, так і стосовно того, що зібрані у справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у даній справі, що суперечить вимогам пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

Суд також зазначає, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до збільшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі Фрідлендер проти Франції).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для зупинення провадження у даній справі, а тому відмовляє відповідачу у задоволенні його клопотання про зупинення провадження у справі.

Керуючись статтями 12, 227, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Бейкень Енергетика Україна у задоволенні його клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 253-259 ГПК України.

Суддя І.В.Усатенко