ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/2873/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1; ідент. код 30019801)

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59; ідент. код 03359552)

про стягнення 347 873 229,91 грн

за участю представників:

позивача Жирний О.С.

відповідача Мар*їна І.О.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" 347 873 229,91 грн завданих збитків. Позов обґрунтовано з посиланням на завдання збитків відповідачем шляхом утворення негативного небалансу у зв`язку з безпідставним відбором природного газу з газотранспортної системи позивача без подання обсягів природного газу газотранспортної системи протягом листопада 2017- червня 2018 року, вересня 2018-лютого 2019 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.08.2025 прийнято позовну заяву АТ "Укртрансгаз" до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2873/25, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, призначено підготовче засідання на 11 вересня 2025 року о 12:30.

10.09.2025 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. 20674), у якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що у справі № 922/1382/18 Господарським судом Харківської області надано оцінку документам, що є предметом розгляду і по справі № 922/2873/25: договір транспортування природного газу № від 17.12.2015 року, алокації (звіти) АТ "Харківміськгаз", звіти по точкам входу виходу, Акти прийому-передачі ПГ між відповідачем та постачальником, звіти замовника послуг транспортування та суди дійшли висновку про те, що позивачем не доведено належними доказами факт несанкціонованого відбору природного газу, у зв`язку з чим було відмовлено у заявлені вимог АТ "Укртрансгаз" про стягнення з відповідача - АТ "Харківміськгаз" за послуги балансування за період з листопада 2017 р. по червень 2018 р. та з вересня 2018 р. по лютий 2012 р. Відтак відповідач зазначає, що у цій справі не підлягають доказуванню обставини, встановлені судом у справі № 922/1382/18 між тими самими сторонами за тих самих обставин - встановлену відсутність несанкціонованого відбору природного газу з ГТС. Доказів щодо регулювання обсягу надходження газу в газотранспортну систему (точки входу та/або виходу) у випадках, передбачених Національним планом дій у спірний період АТ "Укртрансгаз" позивач не надав. Крім того, відповідач наголошує, що будь-яку вимогу про сплату заборгованості АТ "Харківміськгаз" від АТ "Укртрансгаз" не отримував, тому звернення АТ "Укртрансгаз" з позовом до АТ "Харківміськгаз" є передчасним. Одночасно за твердженнями відповідача фактично позивач стверджує, що АТ "Харківміськгаз" отримало безпідставно природний газ, натомість не враховує правову позицію викладену у постанові ВС по справі № 917/2873/23 від 05.08.2025 року щодо правової природи заборгованості - на вирішення постало питання щодо наявності/відсутності підстав для стягнення з відповідача вартості безпідставно набутого майна. Тобто, відповідач вважає, що спосіб захисту обраний невірно. Одночасно відповідач заперечує розрахунок середньозваженої ціни газу, оскільки оприлюднення інформації про середньозважені ціни на газ за результатами електронних біржових торгів викладається на сайті Української енергетичної біржи, проте до позову не надані дані про середньозважену ціну с сайту Української енергетичної біржи. За таких підстав, відповідач вважає, що АТ "Укртрансгаз" вцілому не доведено завдання збитків з боку АТ "Харківміськгаз".

У підготовчому засіданні 11.09.2025 у справі постановлено протокольну ухвалу про задоволення клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання, про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів до 23.11.2025 р. в порядку ч. 3 ст. 177 ГПК України та про відкладення підготовчого засідання в порядку п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України на 02 жовтня 2025 року о 12:00 год.

Представником позивача надано до суду 15 вересня 2025 року відповідь на відзив (вх. № 21221), в якій наголосив, що негативні результати розгляду справи № 922/1382/18 вказують якраз на те, що через договірні механізми шляхом надання відповідних послуг балансування витрати на природний газ позивачу не компенсовані, а тому спосіб захисту порушеного права, визначений нормами спеціального законодавства - Кодексом ГТС, себе вичерпав. Однак, слід розуміти, що позивач поніс витрати, пов`язані з невиконанням відповідачем обов`язків Оператора ГРМ закупити природний газ, а не лише договірних зобов`язань з оплати послуг балансування. Такі витрати залишились не компенсованими, тоді як позивач як Оператор ГТС не є благодійною організацією покривати витрати в газорозподільній системі відповідача безоплатно. Захист порушеного права позивача після вичерпання договірних механізмів може здійснюватися так само і в інший спосіб на засадах загального цивільного законодавства подібно тому, як вказав Верховний Суд у постанові від 28.07.2021 у справі № 927/1041/19, який і був реалізований у справі № 922/2873/25. Позивач наголосив, що відзив відповідача не містить обґрунтованих заперечень по суті предмету позову; відповідачем не наведено жодних доводів та аргументів щодо правомірності своєї поведінки та належного виконання покладених на нього обов`язків виконання функцій Оператора ГРМ здійснити закупівлю обсягу природного газу для забезпечення ведення своєї господарської діяльності у спірний період, зокрема для покриття виробничо-технологічних витрат у своїй газорозподільній мережі; відповідачем не надано належних доказів на підтвердження наявності та використання власного ресурсу природного газу, відповідно не спростовано і того, що відповідні витрати природного газу понесені за рахунок позивача, тобто за рахунок обсягів природного газу, якими позивач підтримував функціонування газотранспортної системи, подаючи в систему природний газ на заміщення такого роду відборів природного газу в межах заходів балансування, внаслідок чого зазнавав збитків. Такі витрати не були б понесені позивачем та, відповідно позивач не вимушений був би нести витрати на закупівлю природного газу для відновлення порушеного права за умови належного виконання відповідачем у спірний період обов`язків, відповідно, оператора ГРМ, обов`язків замовника послуг транспортування із закупівлі спірних обсягів природного газу для власної господарської діяльності, обов`язків із подачі номінацій позивачу та подачі природного газу до газотранспортної системи, із відбору природного газу з газотранспортної системи в обсягах підтверджених номінацій, із врегулювання негативних небалансів, дотримання обмежень встановлених Договором та Кодексом ГТС, та оплати послуг балансування. Позивач наполягає, що у спірних правовідносинах наявні всі підстави для притягнення відповідача до господарсько-правової відповідальності із застосуванням господарської санкції у вигляді відшкодування (стягнення) збитків, оскільки в таких правовідносинах наявне вчинене відповідачем правопорушення, про що свідчить наявність складу цивільного правопорушення. Одночасно позивач наполягає на правильності обраного способу захисту, оскільки позивачу внаслідок протиправної поведінки АТ "Харківміськгаз" завдано збитки в розмірі вартості втраченого майна. Зокрема, природний газ був придбаний АТ "Укртрансгаз" з метою балансування негативних місячних небалансів, які виникли внаслідок відбору АТ "Харківміськгаз" природного газу для задоволення власних потреб та виробничо-технологічних витрат та не був компенсований позивачу через договірні механізми (оплату послуг балансування), АТ "Укртрансгаз" звертається до суду з позовними вимогами до АТ "Харківміськгаз" про відшкодування збитків; так, втрати природного газу, які позивач був змушений подати до газотранспортної системи при здійсненні фізичного балансування (які залишилися на даний час не врегульовані відповідачем) (35 398,400 тис.куб.м. природного газу на загальну вартість 347 873 229,91 грн) є витратами позивача, які він повинен був зробити для відновлення порушеного права, чим є право позивача на безпечне функціонування та стабільну роботу газотранспортної системи в умовах збалансованості подач/відборів на точках входу/виходу обсягів природного газу до/з газотранспортної системи.

У підготовчому засіданні 02.10.2025 р. було постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на "20" листопада 2025 р. о 12:30, в порядку передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України.

У судовому засіданні 20.11.2025 р. було постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 11.12.2025 р. о 10:00, в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України.

У порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 11.12.2025 судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (позивач, Оператор ГТС) до 01.01.2020 виконувало функції оператора газотранспортної системи суб`єкта господарювання, який на підставі ліцензії здійснював діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників) ) (п. 19 ч. 1 ст. 1 Законом України «Про ринок природного газу»).

Діяльність Позивача як Оператора ГТС була врегульована, зокрема, такими нормативно-правовими актами: Законом України «Про ринок природного газу»; Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2493 (далі Кодекс ГТС, тут і далі посилання на Кодекс ГТС здійснюється в його редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 2-3 глави 1 розділу І Кодексу ГТС цей Кодекс є регламентом функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" (відповідач) у спірний період виконувало функції суміжного оператора газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ) суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії, здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Враховуючи наведене, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" у правовідносинах із позивачем є оператором суміжної системи, який здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу відповідно до Ліцензії, виданої згідно з постановою НКРЕКП від 29.06.2017 № 842 та відповідно до ст. ст. 37, 38 Закону «Про ринок природного газу» повинен забезпечувати здійснення покладених на нього цим Законом функцій за рахунок своїх фінансових, матеріально-технічних, людських та інших ресурсів; придбавати енергоресурси, необхідні для здійснення своєї господарської діяльності, у недискримінаційний та прозорий спосіб. Права та обов`язки Відповідача визначаються цим Законом, іншими нормативно правовими актами, Кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.

Позивач вказав, що газорозподільна система, оператором якої є відповідач, є суміжною системою безпосередньо приєднаною до газотранспортної системи, оператором якої є позивач, у зв`язку з чим, природний газ з газотранспортної системи до вказаної газорозподільної системи фізично надходить через фізичні точки входу/виходу між ними.

За твердженням позивача загальний обсяг надходження природного газу до ГРМ відповідача складається з:

- обсягів надходження з газотранспортної системи позивача у фізичних точках виходу до газорозподільної системи (пп. 1 п. 2 глави 2 розділу II Кодексу ГТС);

- обсягів перетоків природного газу з суміжної газорозподільної системи у фізичних точках входу/виходу в місцях фізичного з`єднання між ними, які охоплюються створеною в газотранспортній системі Позивача однією віртуальною точкою виходу до газорозподільної системи Відповідача (п. 4 глави 2 розділу II Кодексу ГТС) (за вирахуванням обсягів якщо перетік відбувається в протилежному напрямку з газорозподільної системи в іншу суміжну газорозподільну систему, в такому випадку загальних обсяг надходження природного газу до ГРМ зменшується на обсяг переданого природного газу в суміжну ГРМ);

- обсягів перетоків природного газу, що фактично передаються газовидобувним підприємством в газорозподільну систему відповідача у фізичних точках входу/виходу в місцях фізичного з`єднання між ними шляхом заміщення обсягів природного газу, що подаються газовидобувним підприємством до газотранспортної системи Позивача на віртуальну точку входу з газорозподільної системи Відповідача (пп. 2 п. 1 глави 2 розділу III Кодексу ГТС), на обсяги природного газу, що надходять з газотранспортної системи Позивача на віртуальній точці виходу до газорозподільної системи Відповідача (у зустрічному напрямку шляхом документального заміщення зустрічних потоків).

Позивач зазначив, що на виконання п.п. 4 п. 2 глави 7 розділу ІІІ Кодексу ГТС, позивач та відповідач підписали акти приймання-передачі газу на ГРС за період листопад 2017 червень 2018, вересень 2018 лютий 2019, якими підтверджуються загальні обсяги природного газу, передані із газотранспортної до газорозподільної системи.

Позивач повідомив, що відповідач за загальний період листопад 2017 червень 2018, вересень 2018 лютий 2019, подав позивачу:

- алокації (звіти) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Харківміськгаз", між замовниками послуги транспортування (постачальниками) за звітні місяці спірного періоду;

- звіти про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Харківміськгаз", між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів);

- звіти про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування за спірний період.

Позивач наголосив, що діяльність АТ "Харківміськгаз" не може здійснюватися відокремлено (автономно) від магістральних мереж, так як лише транспортування природного газу магістральним трубопровідним транспортом та його передача надалі в мережі операторів ГРМ - технологічно можливий шлях, враховуючи специфіку, властивості природного газу та особливі параметри для його транспортування.

Таким чином, за твердженням позивача, протягом листопада 2017 червня 2018, вересня 2018 лютого 2019, з газотранспортної системи, оператором якої до 31.12.2019 було АТ "Укртрансгаз", надходили до газорозподільної мережі Оператора ГРМ обсяги природного газу, що були розподілені споживачам, які перебувають в зоні ліцензованої діяльності відповідача.

Позивач наполягає на тому, що, відповідно до положень ст. ст. 37, 38 Закону «Про ринок природного газу» та згідно глави 6 розділу III Кодексу ГРС, Відповідач зобов`язаний був закупити природний газ в обсягах, достатніх для здійснення власної господарської діяльності з розподілу природного газу, а саме для фізичного балансування ГРМ, об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат в ГРМ.

Натомість закуплених відповідачем обсягів природного газу на віртуальній торговій точці по результатам розрахункових періодів газового місяця було недостатньо для повного покриття власних відборів природного газу АТ "Харківміськгаз", як Оператора ГРМ, у зв`язку з чим величина остаточних відборів відповідача кожного місяця перевищувала обсяги поданого природного газу до газотранспортної системи.

За розрахунком позивача, всього за загальний період з листопад 2017 червень 2018, вересень 2018 лютий 2019 на ВТВ та власні потреби відповідачем було використано 37507,905 тис.куб.м. природного газу, що вбачається зі звітів про поділ фактичного обсягу природного газу, відібраного з точки виходу АТ "Харківміськгаз", звітів про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування АТ "Харківміськгаз".

Із загального обсягу природного газу, який використаний відповідачем на ВТВ та власні потреби 462,029 тис.м.куб було придбано відповідачем та подано до ГТС позивача, за актами приймання-передачі газу на ВТП, а також обсяг 1 647,476 тис.м.куб було сплачено/врегульовано Відповідачем.

Таким чином, на думку позивача, перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу у період листопад 2017 червень 2018, вересень 2018 лютий 2019 у АТ "Харківміськгаз" склало 35 398,400 тис.куб.м.

Позивач наполягає на тому, що внаслідок протиправних дій відповідача, у спірний період він мав здійснювати додаткову закупівлю природного газу для компенсації обсягу, відібраного відповідачем, на підтвердження чого надані копії відповідних договорів закупівлі природного газу (т. 1 а.с. 221, т.2).

Позивачем проведено та надано до матеріалів справи розрахунки середньозваженої ціни газу за 1000 куб.м згідно з договорами про закупівлю природного газу за спірний період (т. 1 арк. спр. 12 - 20).

Таким чином, спір у справі виник у зв`язку з діями Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз", який у період з листопад 2017 червень 2018, вересень 2018 лютий 2019 здійснив відбір природного газу з газотранспортної системи без підтверджених номінацій та без наявності відповідного ресурсу, що належав Акціонерному товариству "Укртрансгаз", як оператору газотранспортної системи.

Унаслідок такого відбору газу відповідачем у системі утворився негативний небаланс у загальному обсязі 35 398,400 тис.куб.м, що змусило позивача закупити додаткові обсяги природного газу на ринку для підтримання фізичного балансування ГТС, чим йому були завдані реальні збитки на суму 347 873 229,91 грн.

Позивач вказує, що обов`язок оператора газорозподільної системи забезпечувати наявність власного ресурсу природного газу для покриття виробничо-технологічних витрат та врегулювання небалансів прямо передбачений статтями 37, 38 Закону України "Про ринок природного газу", а також положеннями Кодексу газорозподільних систем. Відповідач цих обов`язків не дотримався, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, звітами по точках виходу, даними алокацій та актами закупівлі газу для балансування. А відтак позивач наполягає, що такі протиправні дії відповідача призвели до втрати майна та завдання збитків АТ "Укртрансгаз" у розмірі 347 873 229,91 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Здійснення відповідачем відбору природного газу без підтверджених номінацій підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказами, зокрема звітами про надходження та розподіл природного газу, актами приймання-передачі та розрахунками небалансів.

Як вказано в пункті 1 розділу XIII Кодексу газотранспортної системи: замовник послуг транспортування зобов`язаний подавати та відбирати до/з газотранспортної системи природний газ в обсягах, які виникають на підставі умов укладених договорів постачання природного газу, договору транспортування природного газу, технічної угоди та підтверджених номінацій.

Замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій (пункт 2 розділу XIII Кодексу газотранспортної системи).

Відповідно до положень пункту 1, 2 глави 1 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов`язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення. При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів)

Згідно із наявними в матеріалах справи звітами про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування, вбачається що фактичний обсяг природного газу використаний відповідачем на ВТВ, власні потреби за період листопад 2017 червень 2018, вересень 2018 лютий 2019 склав 35 398,400 тис.куб.м. природного газу (а.с. 202-219, том 1), а саме:

- 2539,812 тис.куб.м. природного газу про що складено звіт за листопад 2017 року про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування № 1 від 11.12.2017, де небаланс природного газу склав 2500,031 тис.куб.м., з яких було врегульовано/сплачено обсяг природного газу в об`ємі 1191,033тис.куб.м., а відтак небаланс природного газу склав 1308,998 тис.куб.м.;

- 3568,645 тис.куб.м. природного газу про що складено звіт за грудень 2017 року про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування № 2 від 10.01.2018, де небаланс природного газу склав 3538,575 тис.куб.м.;

- 5210,303 тис.куб.м. природного газу про що складено звіт за січень 2018 року про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування № 2 від 09.01.2018, де небаланс природного газу склав 5156,021 тис.куб.м.;

- 4004,730 тис.куб.м. природного газу про що складено звіт за лютий 2018 року про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування № 1 від 07.03.2018, де небаланс природного газу склав 4004,730 тис.куб.м.;

- 4238,310 тис.куб.м. природного газу про що складено звіт за березень 2018 року про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування № 1 від 06.04.2018, де небаланс природного газу склав 4238,310 тис.куб.м.;

- 513,188 тис.куб.м. природного газу про що складено звіт за квітень 2018 року про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування № 2 від 11.05.2018, де небаланс природного газу склав 499,491 тис.куб.м.;

- 1 000,168 тис.куб.м. природного газу про що складено звіт за травень 2018 року про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування № 2 від 12.06.2018, де небаланс природного газу склав 998,560 тис.куб.м.;

- 1 000,343 тис.куб.м. природного газу про що складено звіт за червень 2018 року про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування № 2 від 11.07.2018, де небаланс природного газу склав 999,302 тис.куб.м.;

- 1 108,111 тис.куб.м. природного газу про що складено звіт за вересень 2018 року про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування № 1 від 08.10.2018, де небаланс природного газу склав 1 108,111 тис.куб.м., з яких було врегульовано/сплачено обсяг природного газу в об`ємі 456,443 тис.куб.м., а відтак небаланс природного газу склав 650,273 тис.куб.м.;

- 210,895 тис.куб.м. природного газу про що складено звіт за жовтень 2018 року про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування № 2 від 09.11.2018, де небаланс природного газу склав 200,000 тис.куб.м.;

- 530,782 тис.куб.м. природного газу про що складено звіт за листопад 2018 року про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування № 2 від 11.12.2018, де небаланс природного газу склав 500,201 тис.куб.м.;

- 1 527,837 тис.куб.м. природного газу про що складено звіт за грудень 2018 року про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування № 2 від 10.01.2019, де небаланс природного газу склав 1422,665 тис.куб.м.;

- 6446,135 тис.куб.м. природного газу про що складено звіт за січень 2019 року про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування № 2 від 11.02.2019, де небаланс природного газу склав 6313,410 тис.куб.м.;

- 5608,646 тис.куб.м. природного газу про що складено звіт за лютий 2019 року про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування № 2 від 11.03.2019, де небаланс природного газу склав 5567,864 тис.куб.м.

Вказане також підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийому-передачі природного газу (том 2), розрахунком розміру збитків, що підлягають стягненню у зв`язку з відбором природного газу на ВТВ без наявності постачальника у період листопад 2017 червень 2018, вересень 2018 лютий 2019 в обсязі 35398,400 тис.куб.м. (а.с. 12, том 1), договорами про закупівлю природного газу для покриття дефіциту (том 1-2) та відповідними розрахунком середньозваженої ціни газу (а.с. 13-20, том 1).

Таким чином, дії відповідача щодо відбору природного газу без підтверджених номінацій у період листопад 2017 червень 2018, вересень 2018 лютий 2019 є доведеними та свідчать про порушення ним обов`язків, визначених Кодексом ГРМ та статтями 37, 38 Закону України "Про ринок природного газу".

Згідно з положеннями статей 37 та 38 Закону України "Про ринок природного газу", оператор газорозподільної системи зобов`язаний забезпечувати належну, безпечну та безперебійну експлуатацію газорозподільної системи, у тому числі шляхом закупівлі необхідного обсягу природного газу для покриття власних виробничо-технологічних витрат (ВТВ), а також для балансування системи у разі виникнення небалансу між обсягами надходження та відбору газу.

Для здійснення діяльності з розподілу природного газу та відповідно до пункту 1 глави 6 розділу ІІІ Кодексу ГРС, Оператор ГРМ укладає договір (договори) на закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ для забезпечення фізичного балансування ГРМ та власної господарської діяльності.

Оператор ГРМ для забезпечення власної господарської діяльності (в тому числі для фізичного балансування ГРМ, об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат в ГРМ) закуповує природний газ у власника природного газу (в тому числі ГДП, ВБГ, оптового продавця, постачальника) на загальних підставах та ринкових умовах (пункт 1 глави 6 розділу ІІІ Кодексу ГРМ).

Таким чином, відповідно до положень ст. ст. 37, 38 Закону «Про ринок природного газу» та згідно глави 6 розділу ІІІ Кодексу ГРС, відповідач зобов`язаний був закупити природний газ в обсягах, достатніх для здійснення власної господарської діяльності з розподілу природного газу, а саме для фізичного балансування ГРМ, об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат в ГРМ.

В свою чергу, на позивача, як Оператора ГТС, покладено обов`язок здійснення балансування газотранспортної системи, чим згідно з п. 5 глави 1 Розділу І Кодексу ГТС є діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування.

В рамках здійснення балансування газотранспортної системи на Позивач було покладено обов`язок здійснювати, зокрема, фізичне балансування, чим є заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Крім того, згідно з пунктом 7 глави 3 розділу ІІІ Кодексу газотранспортної системи, оператор ГРМ повинен подавати оператору ГТС номінації та реномінації на відповідні періоди поставки газу для власних потреб і балансування системи, а також нести відповідальність за відбір природного газу без підтверджених номінацій або за перевищення підтверджених обсягів.

Відповідно до пунктів 3, 4 глави 1 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем, оператор ГРМ самостійно визначає потребу у природному газі для забезпечення технологічних процесів розподілу та балансування системи, укладає договори з постачальниками природного газу та несе ризики, пов`язані з нестачею ресурсу для покриття ВТВ.

Як убачається з наведених норм, обов`язок із забезпечення необхідного ресурсу природного газу для власних виробничо-технологічних потреб і балансування газорозподільної системи покладений безпосередньо на оператора ГРМ, який має вживати усіх необхідних заходів для недопущення відбору природного газу з газотранспортної системи без наявності підтверджених номінацій.

Натомість матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, внаслідок відбору Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз", природного газу з газотранспортної системи без підтверджених номінацій у період листопад 2017 червень 2018, вересень 2018 лютий 2019 в системі утворився негативний небаланс у загальному обсязі 35 398,400 тис. куб. м природного газу.

Відповідно до положень Кодексу газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи (Оператор ГТС) зобов`язаний забезпечувати фізичне балансування ГТС, тобто підтримання необхідного тиску та обсягів природного газу у мережі для безперебійного функціонування системи. Зокрема, згідно з пунктом 1 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС, у разі виникнення небалансу між подачею та відбором природного газу учасниками ринку, оператор ГТС здійснює заходи фізичного балансування, у тому числі шляхом закупівлі або продажу природного газу.

Відповідно до пункту 6 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС, оператор ГТС має право придбавати природний газ для забезпечення фізичного балансування системи у випадках, коли обсяг відібраного газу перевищує обсяг поданого учасниками ринку. Також пунктом 1 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС передбачено, що оператор ГТС зобов`язаний здійснювати фізичне балансування системи в інтересах усіх користувачів, у тому числі й операторів газорозподільних систем.

У зв`язку із виникненням негативного небалансу внаслідок відбору газу відповідачем без підтверджених номінацій, Акціонерне товариство "Укртрансгаз", як оператор ГТС, здійснював закупівлю природного газу на ринку у відповідних постачальників для покриття дефіциту та підтримання стабільної роботи газотранспортної системи, що підтверджується наявними у матеріалах справи договорами та актами приймання-передачі природного газу.

Таким чином, з наявних доказів убачається, що внаслідок дій відповідача у системі виник негативний небаланс, усунення якого вимагало від позивача здійснення заходів фізичного балансування шляхом закупівлі природного газу для покриття нестачі ресурсу.

Понесення позивачем реальних витрат на закупівлю газу для балансування підтверджується укладеними позивачем договорами купівлі-продажу природного газу з постачальниками, які мають право на провадження діяльності з постачання природного газу, а саме: № від 30.04.2017 з ТОВ «Газоторгова компанія»; № від 30.04.2017 з ТОВ «Еру трейдінг»; № -ВТВ від 18.12.2017 з ТОВ «Еру трейдінг»; № від 25.09.2018 з ТОВ «Еру трейдінг»; № від 25.09.2018 з ТОВ «Еру трейдінг»; № від 22.11.2018 з ТОВ «Еру трейдінг»; № від 22.11.2018 з ТОВ «Еру трейдінг»; № від 22.11.2018 з ТОВ «Еру трейдінг»; № від 04.05.2017 з ТОВ «Енерго-сервісна компанія «ЕСКО-ПІВНІЧ»; № від 28.08.2018 з ТОВ «ТРАФІГУРА ЮКРЕЙН»; № від 25.09.2018 з ТОВ «ТРАФІГУРА ЮКРЕЙН»; № -ВТВ від 26.09.2017 з АТ «НАК «Нафтогаз України»; № -ВТВ від 26.09.2017 з АТ «НАК «Нафтогаз України»; № -ВТВ від 26.09.2017 з АТ «НАК «Нафтогаз України»; № -ВТВ від 26.09.2017 з АТ «НАК «Нафтогаз України»; № -ВТВ від 26.09.2017 з АТ «НАК «Нафтогаз України»; № -ВТВ від 26.09.2017 з АТ «НАК «Нафтогаз України»; № -ВТВ від 15.12.2017 з АТ «НАК «Нафтогаз України»; № -ВТВ від 15.12.2017 з АТ «НАК «Нафтогаз України»; № -ВТВ від 15.12.2017 з АТ «НАК «Нафтогаз України»; № -ВТВ від 15.12.2017 з АТ «НАК «Нафтогаз України»; № -ВТВ від 15.12.2017 з АТ «НАК «Нафтогаз України»; № -ВТВ від 15.12.2017 з АТ «НАК «Нафтогаз України»; № -ВТВ від 22.12.2017 з АТ «НАК «Нафтогаз України»; № -ВТВ від 22.12.2017 з АТ «НАК «Нафтогаз України»; № -ВТВ від 04.01.2018 з АТ «НАК «Нафтогаз України»; № -ВТВ від 28.08.2018 з АТ «НАК «Нафтогаз України»; № -ВТВ від 28.08.2018 з АТ «НАК «Нафтогаз України»; № -ВТВ від 28.08.2018 з АТ «НАК «Нафтогаз України»; № -ВТВ від 28.08.2018 з АТ «НАК «Нафтогаз України»; № -ВТВ від 28.08.2018 з АТ «НАК «Нафтогаз України»; № -ВТВ від 28.08.2018 з АТ «НАК «Нафтогаз України»; № -ВТВ від 28.08.2018 з АТ «НАК «Нафтогаз України».

Крім того, наявні у справі розрахунки позивача свідчать про те, що вартість закупленого газу розрахована виходячи із середньозваженої ціни придбання природного газу позивачем у відповідному періоді.

Таким чином, за поданими документами встановлюється, що Акціонерним товариством "Укртрансгаз" фактично понесло реальні витрати на закупівлю природного газу, використаного для фізичного балансування системи та покриття нестачі ресурсу, спричиненої відбором газу відповідачем без підтверджених номінацій.

Відповідно до Кодексу газотранспортної системи, оператор ГТС несе обов`язок підтримувати цілісність і стабільність роботи газотранспортної системи, забезпечуючи баланс між подачею та відбором природного газу. Порушення цього балансу, у тому числі внаслідок несанкціонованого або непогодженого відбору природного газу, призводить до зниження тиску в системі та створює ризики порушення безпеки транспортування.

Як убачається з наданих позивачем доказів, обсяги відбору природного газу відповідачем без підтверджених номінацій безпосередньо вплинули на баланс ГТС, що зумовило дефіцит ресурсу в системі. З метою забезпечення безперервного функціонування газотранспортної мережі Акціонерне товариство "Укртрансгаз" було змушене придбати додаткові обсяги природного газу для покриття утвореного небалансу.

Тобто наявність причинно-наслідкового зв`язку підтверджується порівняльними даними звітів про надходження і розподіл природного газу, актами алокації, розрахунками небалансів та документами, що свідчать про закупівлю балансуючого газу для покриття обсягів, відібраних відповідачем без номінацій.

Таким чином, з аналізу наявних документів убачається, що утворення негативного небалансу внаслідок відбору природного газу відповідачем без підтверджених номінацій стало безпосередньою причиною виникнення у позивача обов`язку здійснити закупівлю додаткових обсягів природного газу, що зумовило понесення ним відповідних витрат.

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, загальний розмір збитків, завданих унаслідок відбору відповідачем природного газу без підтверджених номінацій у період листопад 2017 червень 2018, вересень 2018 лютий 2019, становить 347 873 229,91 грн.

Ця сума сформована виходячи з фактичних обсягів природного газу, які позивач був змушений подати до газотранспортної системи під час здійснення фізичного балансування та середньозваженої вартості закупівлі природного газу, визначеної на підставі укладених позивачем договорів купівлі-продажу природного газу з контрагентами у листопаді 2017 червні 2018, вересні 2018 лютому 2019.

Сума збитків відповідає вартості природного газу, який позивач змушений був придбати для забезпечення фізичного балансування газотранспортної системи, і підтверджена належними первинними документами бухгалтерського обліку, що свідчать про реальне понесення позивачем витрат.

Постановою Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 03.11.2023 у справі №918/686/21 наголошено, що врегулювання добових небалансів є складовою частиною послуги транспортування природного газу, і здійснюється виключно на підставі договору транспортування. Таким чином, дії оператора ГТС щодо балансування не потребують окремого доведення фактичного виконання чи закупівлі короткострокових продуктів, адже балансування є елементом надання послуг транспортування.

У постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №918/450/20 зазначено, що за законом та договором транспортування природного газу достатньою підставою для оплати послуг балансування є існування негативного небалансу, який доводиться алокаціями (звітами), складеними оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником. При цьому зазначена інформація є нерозривно пов`язаною із звітністю сторін щодо надання послуг з транспортування газу.

Крім того, при прийнятті даного рішення суд ураховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 25.04.2024 у справі № 927/977/23, що обставини надання послуг балансування на підставі договору та завдання збитків внаслідок незаконного відбору газу з газотранспортної системи передбачають відповідний перелік доказів, якими повинні підтверджуватися зазначені обставини. Тобто, якщо в першому випадку суди повинні встановити наявність договірних відносин в частині здійснення балансування системи, то у випадку завдання шкоди суди повинні дослідити в першу чергу причини виникнення збитків, їх наслідки, дії позивача та відповідача та чи наявний взаємозв`язок між діями відповідача та завданими позивачу збитками.

Виходячи з аналізу висновків Верховного Суду, можна зробити висновки про те, що предметом та підставами позову у справі № 922/1382/18 були вимоги про стягнення боргу за надані послуги балансування на підставі договору та відповідних актів балансування, що лежить у площині комерційного балансування, тоді як у справі № 922/2873/25 відповідні обставини щодо надання послуг балансування вже не мають значення та не є підставами позову, а на підставі інших доказів дослідженню підлягають обставини завдання збитків, зокрема, законність набуття відповідачем природного газу за рахунок позивача, причинно-наслідковий зв`язок неправомірної поведінки відповідача, які призвели до завдання збитків позивачу в результаті дій, що не виходить за межі фізичного балансування.

Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові:

- неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства;

- наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір;

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що невідворотно спричинила шкоду;

- вину заподіювача шкоди.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини перша та третя статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, при поданні позову про відшкодування заподіяної майнової шкоди, на позивача покладається обов`язок довести належними, допустимими та достовірними доказами неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.

Так, неправомірність дій відповідача полягали у порушенні відповідачем приписів статей 37 та 38 Закону України "Про ринок природного газу" та глави 6 розділу III Кодексу ГРС щодо обов`язку оператора ГРМ здійснити закупівлю природного газу в обсягах, достатніх для здійснення власної господарської діяльності.

Внаслідок протиправних дій відповідача, у період листопад 2017 червень 2018, вересень 2018 лютий 2019 позивач мав здійснювати додаткову закупівлю природного газу для компенсації обсягу, відібраного відповідачем.

Вартість надлишково відібраного відповідачем у спірний період природного газу в обсязі 35 398,400 тис.куб.м. становить 347 873 229,91 грн, що підтверджено більш вірогідними доказами.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми збитків суд встановив, що він є правильним та відповідає вимогам чинного законодавства, та відсутні обґрунтовані підстави вважати такий розрахунок некоректним.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З викладеного вище вбачається, що у діях відповідача наявні всі елементи складу правопорушення. Витрати позивача у розмірі 347 873 229,91 грн є об`єктивним наслідком неправомірної поведінки відповідача, встановленої під час розгляду цієї справи, а отже вказані витрати є збитками у розумінні статей 22, 1166 Цивільного кодексу України.

Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.

За таких обставин, інші доводи та заперечення сторін судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору впливу не мають.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати розподіляються між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59; ідент. код 03359552) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1; ідент. код 30019801) 347 873 229,91 грн завданих збитків та 847 840,00 грн судового збору сплаченого при подачі позову.

3. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "22" грудня 2025 р.

СуддяМ.І. Шатерніков