СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

29 грудня 2025 року м. Харків Справа № 913/161/25

Східний апеляційний господарський суд у складі: суддя Лакіза В.В.,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державної установи "Старобільський слідчий ізолятор" (вх. № 2793 Л/2)

на рішення Господарського суду Луганської області від 05.12.2025 ухвалене у приміщенні Господарського суду Луганської області суддею Хабаровою М.В., в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (повне рішення складено 05.12.2025) у справі № 913/161/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ,

до Державної установи "Старобільський слідчий ізолятор", м. Старобільськ Луганської області,

про стягнення 516 838,28 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулося до Господарського суду Луганської області через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" з позовною заявою до Державної установи "Старобільський слідчий ізолятор" про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу № 11-1079/21-БО-Т від 09.11.2021 у сумі 516838 грн 28 коп., з яких: 305167 грн 10 коп. основний борг, 64461 грн 32 коп. пеня, 27866 грн 35 коп. 3% річних, 119343 грн 51 коп. інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 05.12.2025 у справі №913/161/25 позов задоволено частково. Стягнуто з Державної установи "Старобільський слідчий ізолятор" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" основний борг у сумі 305167,10 грн, пеню в сумі 30000,00грн, 3% річних у сумі 27866,35 грн, інфляційні втрати в сумі 119343.51 грн, судовий збір у сумі 6202,06 грн.

Державна установа "Старобільський слідчий ізолятор" не погодилася з рішенням Господарського суду Луганської області від 05.12.2025 та 24.12.2025 через підсистему "Електронний суд" звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 05.12.2025 у справі №913/161/25 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги державної установи Старобільський слідчий ізолятор" задовольнити.

Одночасно апелянт просить відстрочити сплату судових витрат до ухвалення судового рішення по справі

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з огляду на таке.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п.2 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ставка судового збору з апеляційних скарг на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (пп. 4 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум) (ч. 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір").

Згідно із ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Апеляційну скаргу подано в електронній формі через систему "Електронний суд".

Як вбачається з прохальної частини апеляційної скарги, апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 05.12.2025 у справі №913/161/25.

Отже, в разі незгоди із рішенням суду першої інстанції в повному обсязі, відповідач має сплатити судовий збір у розмірі 9303,10 грн (516 838,28 грн *1.5%*150%*0,8).

У випадку оскарження рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, а саме, в частині стягнення з Державної установи "Старобільський слідчий ізолятор" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" основного боргу у сумі 305 167,10 грн, пені в сумі 30 000,00 грн, 3% річних у сумі 27 866,35 грн, інфляційних втрат в сумі 119 343,51 грн, судовий збір, що підлягає сплаті становить: 8682,78 грн (482376,96 грн * 1,5%*150%*0,8 грн).

Проте, до апеляційної скарги заявником не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

При цьому, скаржник просить відстрочити сплату судового збору до перегляду справи в апеляційному порядку.

Розглянувши заявлене клопотання скаржника, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для його задоволенню з огляду на таке.

Стаття 8 Закону України "Про судовий збір" регулює відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати. Зазначеною нормою передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або

2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) соба, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (п. 60).

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, наведені скаржником обставини скрутного фінансового становища, з урахуванням того, що предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а скаржник не відноситься до категорії осіб, визначених п. 4 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", не можуть бути підставою для відстрочення та/або звільнення від сплати судового збору в силу статті 8 Закону, а тому у Суду й відсутні підстави для задоволення клопотання Державної установи "Старобільський слідчий ізолятор" про відстрочення сплати судового збору.

Оскільки до апеляційної скарги не було додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, і у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено, суд зазначає про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без руху.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу (ст. 259 ГПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Отже, у відповідності до положень ГПК України обов`язок надсилання копій апеляційної скарги іншим учасникам справи покладається на апелянта.

Належними доказами відправлення учаснику справи копії апеляційної скарги та доданих до неї документів є: 1) документи, що підтверджують надіслання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, або 2) опис вкладення у поштове відправлення та документи, що підтверджують надання поштових послуг.

Згідно з інформацією, яка міститься в системі "Діловодство спеціалізованого суду" Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" має зареєстрований електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Проте, заявником не надано доказів надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів вказаному учаснику справи відповідно до положень ст. 42, 258 та 259 ГПК України (квитанцію про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не було виконано вимоги п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України.

Суд звертає увагу апелянта, що вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, повинні кореспондуватися з повноваженнями суду апеляційної інстанції, передбаченими положеннями статті 275 ГПК України. Вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, повинні бути повними та однозначними, тобто містити інформацію не лише про те, які судові рішення оскаржуються, а й про те, які повноваження суд апеляційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень (ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції тощо) в контексті заявлених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів електронної справи № 913/161/25, останню було розглянуто за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до Державної установи "Старобільський слідчий ізолятор" про стягнення 516 838,28 грн. Від апелянта до суду першої інстанції зустрічний позов не надходив.

Водночас зі змісту прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що скаржник просить скасувати у повному обсязі рішення Господарського суду Луганської області від 05.12.2025 у справі №913/161/25 та задовольнити позовні вимоги Державної установи Старобільський слідчий ізолятор".

У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зобов`язати Державну установу «Старобільський слідчий ізолятор" уточнити вимоги прохальної частини апеляційної скарги та надіслати такі уточнення позивачу. Докази надсилання позивачу уточнення вимог апеляційної скарги направити на адресу суду. Судовий збір за подання апеляційної скарги сплатити відповідно до уточнених апеляційних вимог в порядку, наведеному вище у вказаній ухвалі суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Статтею 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державної установи "Старобільський слідчий ізолятор" (вх.№2793 Л/2) на рішення Господарського суду Луганської області від 05.12.2025 у справі №913/161/25 залишити без руху.

2. Встановити Державній установі "Старобільський слідчий ізолятор" десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги, а саме: уточнення вимог апеляційної скарги, надання доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги (з урахуванням уточнених апеляційних вимог); надання доказів надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".

3. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя В.В. Лакіза