РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025Справа № 910/15630/24

За позовом Громадської організації "Бушанська толока"

до 1. Державної служби геології та надр України;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-Еволюшн"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1. Вінницька обласна військова адміністрація;

2. Ямпільська міська рада;

3. Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України";

4. Адміністрація Державного Історико-Культурного Заповідника "Буша"

про визнання недійсними результатів електронного аукціону, договору купівлі-продажу, спеціального дозволу на користування надрами та угоди про умови користування надрами

представники учасників справи:

від позивача: Климчук А.В.

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: Яким`як О.В., Йовенко О.В.

від третьої особи-1: Хомеренчук Ю.О.

від третьої особи-2: не з`явився

від третьої особи-3: не з`явився

від третьої особи-4: не з`явився

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Шевчук М.Д.

В судовому засіданні 09.12.2025, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду міста Києва від Громадської організації "Бушанська толока" (далі - ГО "Бушанська толока", позивач) надійшла позовна заява до Державної служби геології та надр України (далі - Державна служба, відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-Еволюшн" (далі - ТОВ "СІ-Еволюшн", відповідач-2), в які позивач просить суд:

- визнати недійсними результати аукціону, проведеного 26.03.2024 року Державною службою геології та надр України з продажу спеціального дозволу на користування надрами - родовище Бушанське, розташоване на території Ямпільського (Могилів-Подільського - відповідно до постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17.07.2020 № 807-ІХ) району Вінницької області, за 1,0 км на північний захід від с. Буша. Вид корисної копалини: вапняк фосфатвмісний, вапняк малофосфатний, трепел, кремниста крейда. Вид користування надрами та строк на який надається дозвіл: видобування корисних копалин, 20 років (лот № SUE001-UA-428);

- визнати недійсним договір № 1/4-п-24 купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою видобування вапняку фосфатвмісного, вапняку малофосфатного, трепелу та кремнистої крейди родовища Бушанське, яке знаходиться у Могилів-Подільському районі Вінницької області, укладений 02.04.2024 року між Державною службою геології та надр України та ТОВ "СІ-Еволюшн";

- визнати недійсним спеціальний дозвіл на користування надрами № 6804 від 13.05.2024 року, виданий Товариству з обмеженою відповідальністю "СІ-Еволюшн";

- визнати недійсною угоду про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин № 6804 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 13.05.2024 року, укладену 02.04.2024 року між Державною службою геології та надр України та ТОВ "СІ-Еволюшн".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що електронний аукціон, що відбувся 26.03.2024, № SUE001-UA-428 стосовно продажу спеціальних дозволів на користування надрами, а саме: родовище Бушанське, розташоване на території Ямпільського (Могилів-Подільського - відповідно до постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17.07.2020 № 807-ІХ) району Вінницької області, за 1,0 км на північний захід від с. Буша. Вид корисної копалини: вапняк фосфатвмісний, вапняк малофосфатний, трепел, кремниста крейда було проведено з порушенням вимог закону, оскільки родовище Бушанське було виставлено на аукціон без узгодження з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, із зазначенням умов, за яких можливе надрокористування на запропонованих ділянках надр. Також аукціон був проведений з порушенням вимог антимонопольного законодавства. Крім того, позивач зазначає, що розташування родовища з видобутку відповідачем-2 корисних копалин порушує прибрежні захисні смуги берегів річок «Мурафи» та «Бушанки», шо є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності, як і видобуток корисних копалин на території родовища «Бушанське» загрожує історико-культурним цінностям регіону, зокрема, Державному історико-культурному заповіднику «Буша», у межах якого забороняється проведення низки будівельних робіт та провадження господарської діяльності, а земляні роботи в межах зони охорони проводяться виключно за умови проведення попередніх археологічних розвідок. Проте, зазначені розвідки поблизу Державного історико-культурного заповіднику «Буша» проведені не були.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2025 вказаний позов був прийнятий до розгляду, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

24.01.2025 від відповідача-2 - ТОВ "СІ-Еволюшн" надійшов відзив на позов, у якому відповідач-2 проти позову заперечив, зазначив, що позивачем не доведено порушення його прав та законних інтересів, а спірний аукціон був проведений з дотриманням вимог закону. Також відповідачем не доведено порушення антимонопольного законодавства та порушення процедури оцінки впливу на довкілля. Кірм того, оскільки земельна ділянка щодо якої виник спір не належить до земель природно-заповідного фонду чи історико-культурного призначення, то посилання позивача на Закон України «Про природно-заповідний фонд України» та Закон України «Про охорону культурної спадщини», є безпідставним.

29.01.2025 від відповідача-1 - Державної служби геології та надр України надійшов відзив на позов, у якому останній проти позову заперечив, зазначив, що аукціон (електронні торги) з продажу спеціального дозволу на користування надрами, що у подальшому був виданий ТОВ "СІ-Еволюшн", було підготовлено та виставлено на електронні торги відповідно до вимог Кодексу України «Про надра» та «Порядку проведення аукціону (електронних торгів) з продажу спеціального дозволу на користування надрами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів № 993 від 23.09.2020. Крім того, зазначив, що надрокористувач здійснює оцінку впливу на довкілля вже після отримання спеціального дозволу на користування надрами з дотриманням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища враховуючи стан довкілля в місці, де планується проводитись планова діяльність. Крім того, зазначив про відсутність порушеного права позивача.

03.02.2025 та 04.02.2025 від позивача надійшли відповіді на відзиви відповідача-1 та відповідача-2, у яких останній проти доводів відповідачів, зазначених у відзивах, заперечив, вважав їх необгрунтованими. Окремо вказав, що ГО "Бушанська толока" уповноважена бути позивачем у даній справі, що підтверджується установчими документами останнього. Також вказав, що рішенням Вінницької облради № 1036 від 31.01.2025 ландштафтний заказник «Гора Лисківка» було оголошено об`єктом природно-заповідного фонду місцевого значення на земельній ділянці площею 67,0010 га з кадастровим номером :04:001:0111, на якій розташоване родовище Бушанське.

26.03.2025 від відповідача-2 надійшли додаткові пояснення по суті справи, у яких останній вказав, що родовище Бушанське знаходиться на земельній ділянці, територія якого була об`єктом природно-заповідного фонду вже після того, як був проведений спірний аукціон, та відповідачу-2 видано спеціальний дозвіл на користування надрами. Також вказав, що експертиза щодо оцінки впливу на довкілля проводиться.

26.03.2025 від позивача надійшли додаткові пояснення по суті справи, зокрема, в частині необхідності призначення судової експертизи у справі, проте, відповідного клопотання позивачем заявлено суду не було.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2025 було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Вінницьку обласну військову адміністрацію (далі - Вінницька облрада, третя особа-1), Ямпільську міську раду (далі - Ямпільська міськрада, третя особа-2), Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" (далі - ДСГП "Ліси України", третя особа-3), Адміністрацію Державного Історико-Культурного Заповідника "Буша" (далі - Адміністрація, третя особа-4). Цією ж ухвалою було відмовлено у залученні в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Вінницької обласної ради, Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах Департаменту) Офісу Генерального прокурора.

05.05.2025 від Вінницької облради надійшли додаткові пояснення по суті справи, у яких остання вказала, що на виконання Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» відповідач-2 забезпечує підготовку звіту з оцінки впливу на довкілля і несе відповідальність за достовірність наведеної у звіті інформації. Проте, на даний час така оцінка впливу відповідачем-2 проведена не була. Також біля земельної ділянки де заплановано видобуток корисних копалин розташований об`єкт природно-заповідного фонду Геологічна пам`ятка природи загальнодержавного значення «Гайдамацький яр», Регіональний ландшафтний парк «Дністер», Регіональний ландшафтний парк «Мурафа», які хоч і не увійшли до переліку заповідних територій, проте, навколо цих об`єктів встановлено 10-ти метрову охоронну зону (постанова Вінницької облради від 29.04.1999 «Про зміни мережі територій та об`єктів природно-заповідного фонду області»). Також рішенням Вінницької облради № 1036 від 31.01.2025 ландшафтний заказник місцевого значення «Гора Лисківка» було оголошено об`єктом природно-заповідного фонду, а земельна ділянка, на якій планується здійснення планової діяльності з видобутку корисних копалин входить в межі новоствореного заказника.

18.06.2025 від відповідача-2 надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду Вінницьким окружним адміністративним судом справи № 120/2914/25 за позовом ТОВ "СІ-Еволюшн" до Вінницької обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Розглянувши вказане клопотання, суд ухвалою від 24.06.2025, занесеною до протоколу судового засідання, відмовив у його задоволенні з огляду на наступне.

Згідно з приписами ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства. Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено. Під об`єктивною неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

У даному випадку суд врахував, що розгляд справи № 120/2914/25 не перешкоджає розгляду даної справи та матеріали цієї справи дозволяють суду самостійно встановити та надати правову оцінку усім фактам та обставинам, викладеним сторонами у своїх заявах по суті позову, зокрема, обставин про наявність/відсутність для визнання недійсними результатів електронного аукціону, договору купівлі-продажу, спеціального дозволу на користування надрами та угоди про умови користування надрами.

24.06.2025 позивачем були надано клопотання про долучення до матеріалів справи витяга з Державного земельного кадастру про обмеження у використанні земель НВ-25 від 12.06.2025, розглянувши яке, суд його задовольнив та долучив до матеріалів справи наданий позивачем доказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2025, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче провадження у справі було закрите, розгляд справи призначено по суті.

У судовому засіданні по суті розгляду справи 09.12.2025 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представники відповідача-1 та третіх осіб - 2, 3, 4 у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи.

Представники відповідача-2 проти позову заперечили, з підстав, зазначених у відзиві та інших заявах по суті справи, вважали, що позов задоволенню не підлягає.

Представник третьої особи-1 вважала, що позов підлягає задоволенню з підстав, зазначених у своїх поясненнях по суті справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників проваження, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.12.2023 до Державної служби геології та надр України надійшла заява ФОП Коркішка В.М. від 25.12.2023 щодо ініціювання продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні (електронних торгах) родовища Бушанське, що знаходиться на території Могилів-Подільського району Вінницької області.

Наказом Держгеонадр № 61 від 14.02.2024 був затверджений перелік ділянок надр разом з відповідними програмами робіт, зокрема, в частині, що стосується родовища Бушанське, що знаходиться на території Могилів-Подільського району Вінницької області.

16.02.2024 Держгеонадрами було оголошено ІV аукціон 2024 з продажу спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування вапняку фосфатвмісного, вапняку малофосфатного, трепелу та кремнистої крейди родовища Бушанське, яке розташоване на території Могилів-Подільського району Вінницької області. Проте, вказаний аукціон набув статусу «аукціон не відбувся», оскільки до завершення строку прийняття заявок для участі в аукціоні подано менш, як дві заявки, крім випадків, передбачених п. 20 Порядку проведення аукціону (електронних торгів) з продажу спеціального дозволу на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 993 від 23.09.2020.

У подальшому, наказом Держгеонадр № 100 від 08.02.2024 був затверджений перелік ділянок надр, спеціальні дозволи на користування якими планується виставити на повторний аукціон (електронні торги) та відповідні програми робіт, зокрема, щодо родовища Бушанське, Могилів-Подільського району Вінницької області.

11.03.2024 на офіційному веб-сайті Держгеонадр було розміщене оголошення про проведення повторного аукціону.

За результатами проведеного аукціону (електронних торгів) № SUE001-UA-428, який відбувся 26.03.2024, переможцем торгів було визнано ТОВ "СІ-Еволюшн", яким було запропоновано найвищу цінову пропозицію - 2 666 800,00 грн. (кількість учасників, що приймали участь: ТОВ "СІ-Еволюшн" та ТОВ «Техніка і Гаджети»).

01.04.2024 ТОВ "СІ-Еволюшн" звернулось до Держгеонадр з пропозицією укласти договір купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою видобування вапняку фосфатвмісного, вапняку малофосфатного, трепелу та кремнистої крейди родовища Бушанське.

02.04.2024 між ТОВ "СІ-Еволюшн" (переможець аукціону) та Держгеонадрою (продавець) був укладений договір купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою видобування вапняку фосфатвмісного, вапняку малофосфатного, трепелу та кремнистої крейди родовища Бушанське, яке знаходиться у Могилів - Подільському районі Вінницької області (далі - договір купівлі-продажу), предметом якого на аукціоні, що відбувся 26.03.2024 за результатами проведення торгів переможець аукціону зобов`язується за суму коштів, визначену в протоколі проведення електронного аукціону від 26.03.2024 № SUE001-UA-428, придбати у продавця спеціальний дозвіл на користування надрами (далі - дозвіл), з метою видобування вапняку фосфатвмісного, вапняку малофосфатного, трепелу та кремнистої крейди родовища Бушанське, яке знаходиться у Могилів - Подільcькому районі Вінницької області. Строк дії дозволу: 20 років (п. 2.1 договору купівлі-продажу).

Ціна дозволу за цим договором становить 2 666 800,00 грн. (п. 3.1 договору купівлі-продажу).

Після проведення аукціону переможець аукціону зобов`язаний протягом 30 робочих днів з дня укладення договору на підставі письмового звернення до продавця укласти угоду про умови користування надрами (п. 4.2 договору купівлі-продажу).

Продавець після виконання переможцем аукціону зобов`язань, передбачених пунктом 4.1 та 4.2 цього договору, зобов`язаний надати переможцю аукціону дозвіл, оформлений згідно з умовами розділу 2 цього договору та відповідно до форми, затвердженої постановою Кабінету Мміністрів України від 18.04.2023 № 353, та укласти угоду про умови користування надрами, яка є невід`ємною частиною дозволу (п. 4.3 договору купівлі-продажу).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором (п. 8.1).

13.05.2024 Держгеонадрами був виданий спеціальний дозвіл на користування надрами № 6804 від 13.05.2024; вид користування надрами: видобування корисних копалин; мета користування надрами: видобування вапняку фосфатвмісного, вапняку малофосфатного, трепелу та кремнистої крейди; об`єкт надрокористування: родовище Бушанське; місцезнаходження: Вінницька обл., Могилів-Подільський район; прив`язка на місцевості відповідно до адміністративно-територіального устрою України: 1,0 км. на північний захід від села Буша; площа: 13,1 га; відомості про власника: ТОВ "СІ-Еволюшн"; строк дії спеціального дозволу на користування надрами: 20 років; додатком до спеціального дозволу на користування надрами: угода про умови користування ділянкою надр № 6804 від 13.05.2024.

Також 13.05.2024 між Держгеонадрою та ТОВ "СІ-Еволюшн" (надрокористувач) була укладена угода про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин (додаток до спеціального дозволу № 6804 від 13.05.2024), відповідно до якого Держгеонадра надає надрокористувачу право тимчасового користування ділянкою надр з метою видобування корисних копалин, а надрокористувач збов`язується виконувати та дотримуватись умов користування ділянкою надр, передбачених дозволом, цією угодою та нормами законодавства (п. 1.1 угоди).

Місце розташування ділянки надр: 1,0 км на північний захід від села Буша Могилів-Подільського району Вінницької області (п. 2.1 угоди).

Особливі умови користування надрами визначаються в дозволі та цією угодою і є обов`язковими до виконання надрокористувачем (п. 3.6 угоди).

Ця угода набирає чинності з дня, наступного за днем внесення інформації про спеціальний дозвіл на користування надрами до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами (якщо інше не визначено законодавством), за винятком якщо в дозволі не передбачено більш пізній строк, та припиняє свою дію з моменту припинення права користування надрами шляхом анулювання дозволу або закінчення строку дії дозволу, крім вимог пункту п. 5.3.16 цієї угоди (п. 11.1 угоди).

Звертаючись з даним позовом до суду, ГО "Бушанська толока" посилається на те, що Бушанське родовище було виставлено на аукціон без узгодження з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, із зазначенням умов, за яких можливе надрокористування на запропонованих ділянках надр. Також аукціон було проведено з порушенням Порядку проведення аукціону (електронних торгів) з продажу спеціального дозволу на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 993 від 23.09.2020, зокрема, в частині терміну проведення повторного аукціону, а також порушення антимонопольного законодавства. Крім того, родовище Бушанське порушує прибрежні захисні смуги, які є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності, а видобуток корисних копалин на території родовища «Бушанське» загрожує історико-культурним цінностям регіону, зокрема, Державному історико-культурному заповіднику «Буша», геологічній пам`ятці природи загальнодержавного значення «Гайдамацький Яр», ландшафтному заказнику місцевого значення «Гора Лисківка».

При цьому, обгрунтовуючи своє право на звернення до суду, ГО "Бушанська толока" вказувала на особливість свого правового статуса, у зв`язку з чим громадська організація має право пред`явити даний позов до суду з метою необхідності захистити права та інтереси як членів громадської оргазації, так і захистити права та інтереси інших осіб, внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, екологічних норм, про охорону культурної спадщини, природно-заповідного фонду України.

Так, відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Екологічні інтереси населення можуть підлягати судовому захисту на підставі частини сьомої статті 41 Конституції України, відповідно до якої використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі, а також приписів статті 66 Основного Закону, відповідно до якої ніхто не повинен заподіювати шкоду довкіллю.

Міжнародним документом, який закріпив зобов`язання держав у сфері доступу до правосуддя в екологічних справах, стала Орхуська конвенція. Орхуську конвенцію ратифіковано Законом України № 832-ХІУ від 06 липня 1999 року, тому її положення відповідно до статті 9 Конституції України є нормами прямої дії, а положення національного законодавства про процедури і механізми судового захисту порушених екологічних прав та інтересів можуть їх конкретизувати.

Для забезпечення належної реалізації, зокрема, зокрема, екологічних прав Орхуська конвенція передбачає у статті 9 право і гарантії доступу до судового й адміністративного оскарження рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені з порушенням права на доступ до інформації чи права на участь у процесі прийняття рішень з питань, що стосуються довкілля.

Пунктом 3 статті 9 Орхуської конвенції на її Договірні Сторони покладається зобов`язання, зокрема, забезпечувати доступ громадськості до процедур оскарження дій та бездіяльності державних органів і приватних осіб, що порушують вимоги національного екологічного законодавства.

При цьому, відповідно до Орхуської конвенції представники громадськості мають право оспорювати порушення національного законодавства у сфері довкілля незалежно від того, належать такі порушення до прав на інформацію і на участь громадськості при прийнятті рішень, гарантованих Орхуською конвенцією, чи ні (згідно з Керівництвом із провадження Орхуської конвенції (ООН, 2000 рік), далі - Керівництво). Орхуська конвенція забезпечує доступ до правосуддя як на підставі власних положень, так і в порядку забезпечення дотримання національного природоохоронного законодавства.

Також Конституція України закріплює за кожним обов`язок не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки (стаття 66).

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України "Про охорону культурної спадщини" у преамбулі до якого зазначено, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про охорону культурної спадщини" об`єкт культурної спадщини - це визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Законом України "Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про значення культурної спадщини для суспільства" від 19 вересня 2013 року № 581-VII Україною ратифіковано Рамкову конвенцію Ради Європи про значення культурної спадщини для суспільства.

Відповідно до преамбули до Рамкової конвенції Ради Європи про значення культурної спадщини для суспільства Сторони цієї Конвенції, у тому числі й Україна, наголошуючи, зокрема, на значенні й потенціалі розумного використання культурної спадщини як ресурсу сталого розвитку та якості життя в постійно мінливому суспільстві, посилаючись на різні документи Ради Європи, особливо на Європейську культурну конвенцію (1954 року), Конвенцію про охорону архітектурної спадщини Європи (1985 року), Європейську конвенцію про охорону археологічної спадщини (переглянуту) (1992 року) та Європейську ландшафтну конвенцію (2000 року), домовилась: визнавати індивідуальну та колективну відповідальність стосовно культурної спадщини; наголошувати на тому, що збереження культурної спадщини та її стале використання спрямовані на розвиток людського потенціалу та якості життя; уживати необхідних заходів для застосування положень Конвенції стосовно:

- ролі культурної спадщини у створенні мирного та демократичного суспільства, а також у процесах сталого розвитку культурного різноманіття та сприяння йому;

- найліпшої ефективної реалізації повноважень усіх відповідних громадських, інституційних та приватних учасників (пункти b), c), d) статті 1 Конвенції).

Згідно із статтею 5 Рамкової конвенції Ради Європи про значення культурної спадщини для суспільства Сторони зобов`язуються, зокрема: визнавати громадський інтерес до культурної спадщини відповідно до її значення для суспільства; підвищувати цінність культурної спадщини через її виявлення, вивчення, тлумачення, захист, збереження та представлення; сприяти захистові культурної спадщини як важливого фактору для спільних цілей сталого розвитку, культурного різноманіття й сучасної творчості; визнавати цінність культурної спадщини, яка знаходиться на територіях під їхньою юрисдикцією, незалежно від її походження; розробляти інтегровані стратегії для сприяння виконанню положень цієї Конвенції ( пункти a), b), e), f), g) цієї статті Конвенції).

Аналогічні зобов`язання передбачені статтею 4 Конвенції про охорону всесвітньої культурної і природної спадщини (ратифіковано Указом Президії Верховної Ради № 6673-XI ( 6673-11 ) від 4 жовтня 1988 року), відповідно до якої кожна держава - сторона цієї Конвенції визнає, що зобов`язання забезпечувати виявлення, охорону, збереження, популяризацію й передачу майбутнім поколінням культурної і природної спадщини, що зазначена у статтях 1 і 2, яка перебуває на її території, покладається насамперед на неї. З цією метою вона прагне діяти як власними зусиллями, максимально використовуючи наявні ресурси, так і, за необхідності, використовувати міжнародну допомогу і співробітництво, якими вона може користуватися, зокрема, у фінансовому, художньому, науковому й технічному відношеннях.

Отже, згідно з вищенаведеними приписами правових норм національного законодавства і положень актів міжнародного права, ратифікованих Україною, культурна спадщина перебуває під охороною закону, а держава забезпечує збереження об`єктів, що становлять культурну цінність, до яких Закон України "Про охорону культурної спадщини" відносить й території, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 05.07.2023 у справі №?380/15396/22 та від 01.02.2023 у справі № 260/2284/21, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.12.2018 у справі № 910/8122/17.

Верховний Суд у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.10.2022 у справі №?490/6057/19-ц зазначив, що право громадян на захист культурної спадщини може реалізовуватися як особисто, так і через участь у відповідних громадських організаціях.

Відповідно до Закону України «Про громадські об`єднання» громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

Відповідно до п. 3.1 статуту ГО "Бушанська толока" головною метою організації є здійснення та захист прав і свобод задоволення суспільних, зокрема, економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів своїх членів, сприяння задоволенню професійних, освітніх, культурних та інших законних інтересів своїх членів, здійснення науково-дослідної та навчальної роботи в галузях соціального управління, права, культури, економіки, захисту прав споживачів, соціальної політики, соціальної безпеки, соціального діалогу.

Згідно з п. 2.4.2 статуту ГО "Бушанська толока" для досягнення своєї мети та виконання статутних завдань Організація у встановленому чинним законодавством порядку має право представляти і захищати свої законні інтереси та законні інтереси своїх членів чи інших осіб у будь-яких органах державної влади, в тому числі судах.

За таких обставин, ГО "Бушанська толока" є організацією, яка відповідно до положень вказаних міжнародних актів, законодавства України, а також відповідно до свого Статуту має право на звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до частин 1, 3, 7 ст. 16 Кодексу України про надра (у редакції, чинній на час проведення аукціону, далі - КУпН) спеціальний дозвіл на користування надрами надається за результатами аукціону (електронних торгів), а за наявності підстав, визначених частиною першою статті 16-2 цього Кодексу, - без проведення аукціону (електронних торгів).

Аукціон (електронні торги) щодо продажу спеціального дозволу на користування надрами проводиться шляхом електронних торгів, що здійснюються за допомогою дворівневої автоматизованої інформаційно-комунікаційної системи, яка забезпечує можливість створення, розміщення, оприлюднення та обміну інформацією і документами в електронній формі, які необхідні для проведення аукціону (електронних торгів), запобігання корупційним правопорушенням, та складається з бази даних системи аукціонів (електронних торгів) з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та електронних майданчиків, які взаємодіють через інтерфейс програмування додатків, що надається як код з відкритим доступом та визначає функціональність системи.

Порядок проведення аукціону (електронних торгів) з продажу спеціального дозволу на користування надрами встановлюється Кабінетом Міністрів України, а саме - Порядком проведення аукціону (електронних торгів) з продажу спеціального дозволу на користування надрами, затвердженого постановою КМУ від 23 вересня 2020 р. № 993 (далі - Порядок № 993).

Спеціальний дозвіл на користування надрами за результатами аукціону (електронних торгів) надається відповідним дозвільним органом у порядку, визначеному цим Кодексом, переможцю аукціону (електронних торгів), який має право бути користувачем надр відповідно до частин першої - шостої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 КУпН надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Родовища корисних копалин - це нагромадження мінеральних речовин в надрах, на поверхні землі, в джерелах вод та газів, на дні водоймищ, які за кількістю, якістю та умовами залягання є придатними для промислового використання (ст. 5 КУпН).

Тобто, надра, зокрема, корисні копалини: вапняк фосфатвмісного, вапняк малофосфатний, трепел та кремниста крейда, нерозривно пов`язані із земельною ділянкою, видобуток яких неможливий без використання земельної ділянки, у тому числі й при видобуванні їх з родовища Бушанське.

Для ініціювання продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні (електронних торгах) заявник подає до відповідного дозвільного органу заяву та додаткові матеріали, що включають оглядову карту, ситуаційний план, каталог географічних координат кутових точок, програму робіт, а якщо ділянка надр вже підготовлена для виставлення на аукціон (електронні торги) та інформація про неї розміщена на офіційному веб-сайті дозвільного органу - лише заяву із зазначенням назви такої ділянки (ст. 16 КУпН).

Ділянки надр, які пропонуються для виставлення на аукціон (електронні торги) з метою надання спеціального дозволу на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислову розробку родовищ), погоджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколи можливе надрокористування на запропонованих ділянках надр (у частині дотримання вимог природоохоронного законодавства), протягом 15 робочих днів з дня надходження запиту відповідного дозвільного органу разом з документами, передбаченими частиною десятою цієї статті. У разі відмови у погодженні центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, надає обґрунтовані зауваження (із зазначенням шляхів їх усунення) щодо неможливості надрокористування на запропонованій ділянці надр з дотриманням вимог природоохоронного законодавства. Такі погодження та зауваження оприлюднюються на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, протягом трьох робочих днів після прийняття відповідного рішення.

Як зазначено вище, наказом Держгеонадр № 100 від 08.03.2024 був затверджений перелік ділянок надр разом з відповідними програмами робіт, зокрема, щодо родовища Бушанське, що знаходиться на території Могилів-Подільського району Вінницької області.

У подальшому, в електронній системі "ProZorro .Продажі" (htps://prozorro.sale/auction/SUEOO1-UA-428), розміщено дані про аукціон з продажу спеціального дозволу на користування надрами - родовище Бушанське.

Так, родовище Бушанське знаходиться у межах географічних координат WGS-84, що зазначені у проекті спеціального дозволу на користування надрами та оприлюдненому у "пакеті аукціонної документації".

Відповідно до пункту 2 Порядку № 993 пакет аукціонної документації - це документи, що готуються Держгеонадрами та містять відомості про ділянку надр, дозвіл у межах якої виставляється на аукціон (назва та координати, місцезнаходження, загальна інформація про геологічну будову, початкова ціна лота, програма робіт), проект угоди про умови користування надрами.

Згідно п. 11 Порядку № 993 оголошення про проведення аукціону повинно містити, поміж іншого, інформацію про лот, у тому числі назву, місцезнаходження та координати ділянки надр, дозвіл на користування якою виставляється на аукціон.

Така інформація, що міститься в оголошенні про проведення аукціону (крім реєстраційного номера лота), формується Держгеонадрами.

При цьому, інформація про ділянку надр, включену до лота, виставленого на аукціон, зазначається з урахуванням інформації, наведеної в документах, визначених Кодексом України про надра, та пакеті аукціонної документації.

Згідно затвердженої форми спеціального дозволу на користування надрами (наказ Мінприроди від 06.08.2010 № 321, що діє і на даний час), спеціальний дозвіл має містити, поміж іншого, відомості про ділянку надр, що надається у користування, де зазначаються повна назва родовища, ділянки, геологічних територій відповідно до державного балансу запасів корисних копалин України.

Проте, Держгеонадра сформувало та виставило на аукціон інформацію про ділянку надр, включену до лота, без дотримання процедури, визначеної Кодексом України про надра.

Так, відповідно до ст. 18-1 КУпН у разі якщо для провадження діяльності з видобування корисних копалин є необхідним надання в користування земельних ділянок державної чи комунальної власності, які на момент проведення аукціону чи конкурсу з надання надр у користування сформовані як об`єкт цивільних прав, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, уповноважений здійснювати розпорядження такими земельними ділянками, до початку проведення такого аукціону (конкурсу) за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, затверджує перелік земельних ділянок державної, комунальної власності, розташованих у межах ділянки надр, що передається в користування переможцю аукціону, конкурсу, і які мають бути передані йому в користування для видобування корисних копалин.

Розпорядження такими земельними ділянками здійснюється з такими особливостями: 1) строк дії договорів оренди, емфітевзису, суперфіцію щодо таких земельних ділянок може бути продовжений лише у разі, якщо вони не будуть після закінчення їх строку передаватися в користування користувачу надр для видобування корисних копалин; 2) земельні ділянки не можуть передаватися у власність (крім випадків передачі їх власникам розташованих на них будівель, споруд); 3) земельні ділянки не можуть передаватися у постійне користування будь-якій особі, крім користувача надр; 4) земельні ділянки можуть передаватися в оренду, на правах емфітевзису, суперфіцію лише на строк до надання земельної ділянки користувачу надр; 5) на земельній ділянці не може бути встановлений земельний сервітут, який унеможливлює використання земельної ділянки користувачем надр після передачі земельної ділянки йому в користування.

Відповідно до пояснювальної записки до лоту, виставленого на продаж, родовище Бушанське розташоване на території Ямпільського (Могилів-Подільського району) Вінницької області, за 1,0 км. на північний захід с. Буша, на території Ямпільської міської територіальної громади.

Проте, відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області № 0-2-0.2-1235/2-24 від 12.02.2024, адресованого Держгеонадра, вбачається, що згідно даних Державного земельного кадастру в контур родовища Бушанське, який зазначений в каталозі географічних координат, входять земельні ділянки з кадастровими номерами: - :04:001:0364 (09.01 Для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг), державна власність (зареєстрована в особі Вінницької обласної державної адміністрації), право постійного користування - ДСГП «Ліси України»); - :04:001:0378 (01.17 Земельні ділянки, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичними особами), комунальна власність (частково); - :04:001:0111 (01.08 Для сінокосіння і випасання худоби), комунальна власність (зареєстрована за Бушанською сільською радою Ямпільського району Вінницької області) (частково).

Тобто, в порушення ст. 18-1 Кодексу України про надра та ст. 19 Конституції України Держгеонадра на час проведення аукціону було відомо, що на території родовища Бушанське, знаходяться земельні ділянки державної та комунальної власності, які на момент проведення аукціону з надання надр у користування сформовані як об`єкт цивільних прав. Як наслідок не було затверджено органом виконавчої влади (органом місцевого самоврядування), уповноваженого розпоряджатись такими земельними ділянками державної та комунальної власності, переліку земельних ділянок, розташованих у межах ділянки надр, зокрема, що знаходяться в межах родовища Бушанське.

Також відповідно до екологічної картки, затвердженої управлінням охорони навколишнього природного середовища Вінницької області від 26.03.2007, біля родовища Бушанське знаходиться р. Бушанка - понад 100 м. від межі ділянки робіт та р. Мурафа - понад 300 м.

Згідно зі ст. 60 Земельного кодексу України, ст. 88 Водного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари 25 метрів; б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Межі прибережних захисних смуг, пляжних зон зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації на місцевому та регіональному рівнях та позначаються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування на місцевості інформаційними знаками. Відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон вносяться до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель.

Крім того, як вбачається з листа Міндовкілля № 25/4-12/3400-25 від 10.03.2025, останнім листом № 11/11-02/399-24 від 06.02.2024 Держгеонадрам було надано для опрацювання та врахування в роботі межі територій і об`єктів природно-заповідного фонду України та їхню атрибутивну таблицю у GIS форматі.

Зі змісту пояснень Вінницької облради вбачається, що біля родовища «Бушанське» на якій заплановано видобуток корисних копалин відповідно до спірного спеціального дозволу № 6804 від 13.05.2024, розташована пам`ятка природи «Гайдамацький яр», який розпорядженням Ради Міністрів УРСР від 14.10.1975 № 780 оголошена об`єктом природно-заповідного фонду.

Відповідно до охоронного зобов`язання від 18.06.2012 № ГПЗ 117/555-596, користувачем об`єкту природно-заповідного фонду є ВОКСЛП «Віноблагроліс», яким надано зобов`язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження даної пам`ятки.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених пам`ятками природи, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

На території пам`яток природи забороняються суцільні, поступові, лісовідновні та прохідні рубки, видалення захаращеності, полювання та будь-яка інша діяльність, що загрожує збереженню або призводить до деградації чи зміни первісного їх стану.

Також біля родовища Бушанське розташований Регіональний ландшафтний парк «Мурафа» (об`єкт природно-заповідного фонду, РЛП «Мурафа»), що створений рішенням 17 сесії 5 скликання Вінницької обласної ради від 29.05.2008 року № 573 на території Чернівецького та Могилів-Подільського районів без вилучення земель у землекористувачів, до якого входить, зокрема, пам`ятка природи «Гайдамацький яр» та геологічна пам`ятка природи загальнодержавного значення «Відслонення Грушанської світи». РЛП «Мурафа» створено з метою збереження цінних природних комплексів долини річки Мурафа та її приток, які є важливими елементами регіональної екологічної мережі, відтворення та ефективного використання природних комплексів, що мають особливе значення для збереження біологічного та ландшафтного різноманіття, природоохоронну, оздоровчу, рекреаційну, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про природно - заповідний фонд України» для забезпечення необхідного режиму охорони природних комплексів та об`єктів природних заповідників, запобігання негативному впливу господарської діяльності на прилеглих до них територіях установлюються охоронні зони.

В разі необхідності охоронні зони можуть установлюватися на територіях, прилеглих до окремих ділянок національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, а також навколо заказників, пам`яток природи, заповідних урочищ, ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків та парків-пам`яток садово-паркового мистецтва.

Розміри охоронних зон визначаються відповідно до їх цільового призначення на основі спеціальних обстежень ландшафтів та господарської діяльності на прилеглих територіях.

Крім того, відповідно до постанови Вінницької обласної ради від 29.04.1999 року "Про зміни мережі територій та об`єктів природно-заповідного фонду області" для територій та об`єктів, що не увійшли до переліку заповідних територій та об`єктів (згідно додатку до рішення), навколо яких встановлюється охоронна зона, але знаходяться в реєстрі природно-заповідного фонду, встановлено 10 метрову охоронну зону за рахунок прилеглої території.

Оскільки, пам`ятки природи «Гайдамацький яр» та РЛП «Мурафа» не увійшли до вказаного переліку заповідних територій та об`єктів навколо яких встановлено охоронну зону, то така охоронна зона вищезгаданих об`єктів складає 10 метрів.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про природно - заповідний фонд України» режим охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначається з урахуванням характеру господарської діяльності на прилеглих територіях, на основі оцінки її впливу на довкілля.

В охоронних зонах не допускається будівництво промислових та інших об`єктів, мисливство, розвиток господарської діяльності, яка може призвести до негативного впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду. Оцінка такого впливу здійснюється в порядку, встановленому законодавством України. Положення, що визначають режим кожної з охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду, затверджуються державними органами, які приймають рішення про їх виділення. Охоронні зони територій та об`єктів природно-заповідного фонду враховуються під час розробки проектно-планувальної та проектної документації.

Проте, у пояснювальній записці аукціону не зазначено про наявність біля родовища Бушанське річок Бушанка та Мурафа, а також пам`яток природи «Гайдамацький яр» та РЛП «Мурафа», та обмежень у використанні 10 метрової охоронної зони за рахунок прилеглої території.

У спеціальному дозволі № 6804 від 13.05.2024 лише вказано щодо проведення оцінки впливу на довкілля відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», та заборону видобування корисних копалин, зазначених у дозволі, до закінчення процедури оцінки впливу на довкілля відповідно до Закону України "Про оцінку впливу на довкілля".

Отже, враховуючи, що ділянка родовища Бушанське знаходиться біля річок Бушанка та Мурафа, а також пам`яток природи «Гайдамацький яр» та РЛП «Мурафа», добування корисних копалин: вапняку фосфатвмісний та вапняку малофосфатного для виробництва вапнякового борошна можливе лише виключно після оцінки впливу на довкілля (з обов`язковим внесенням змін до таких особливих умов дозволу з урахуванням результатів оцінки впливу на довкілля).

Окрім вказаного, як вбачається з матеріалів справи та цього не заперечується сторонами, рішенням Вінницької облради № 1036 від 31.01.2025 було оголошено об`єктом природно-заповідного фонду місцевого значення ландшафтний заказник «Гора Лисківка" на земельній ділянці комунальної власності за кадастровим номером: :04:001:0111, що знаходиться на території Ямпільської міської територіальної громади за межами с. Буша, Могилів-Подільського району Вінницької області (без вилучення в землевласника/землекористувача), із рекомендованою охоронною зоною навколо об`єкта в розмірі 10 м. за рахунок земель запасу.

А, як вже було встановлено судом, зазначена земельна ділянка :04:001:0111 входить в контур родовища Бушанське.

Управлінням розвитку територій та інфраструктури обласної військової адміністрації № 410/25 від 04.04.2025 було оформлене охоронне зобов`язання, яким ландшафтний заказник місцевого значення «Гора Лисківка» (далі - ЛЗ «Гора Лисківка») було передано під охорону ГО «Етнокод».

Також наказом Управління розвитку територій та інфраструктури обласної військової адміністрації № 87 від 04.04.2025 було затверджене положення «Про ландшафтний заказник місцевого значення «Гора Лисківка» (далі - Положення).

Відповідно до п. 1.2 Положення ЛЗ «Гора Лисківка» загальною площею 67,0010 га з кадастровим номером: :04:001:0111, розташований на території Ямпільської територіальної громади Могилів-Подільського району Вінницької області та перебуває у користуванні ГО «Етнокод».

Заказник входить до складу природно-заповідного фонду України та охороняється як національне надбання щодо якої встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання (п. 1.3 Положення).

Заказник створений з метою охорони та збереження природного ландшафту з великою кількістю степово-лучних екосистем (п. 2.1 Положення).

У пункті 3.1 Положення передбачено, що відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на території заказника забороняється діяльність, що суперечить меті та завданням заказника, передбачена цим Положенням, що загрожує збереженню природного комплексу, зокрема, будь-яке будівництво, що може вплинути на зміну характеру місцевості і не пов`язане з режимом території заказника, меліоративні та будь-які інші роботи, що можуть зашкодити гідрологічному режиму території заказника, розвідувальні, підривні роботи, розробка всіх видів корисних копалин, будь-яке порушення грунтового покриву, в`їзд на території заказника всіх видів механізованого транспорту, за виключенням службового транспорту землекористувача, державних природоохоронних та інших інспекційних служб, пожежних машин.

Також землі ландшафтного заказника місцевого значення «Гора Лисківка» були внесені до Державного земельного кадастру, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про обмеження у використанні земель № НВ-025 від 12.06.2025.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.

На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Отже, у зв`язку з розташуванням на земельній ділянці :04:001:0111 (що входить в контур родовища Бушанське) природно-заповідного фонду ландшафтного заказника місцевого значення «Гора Лисківка», то видобування на території цього ландшафтного заказника вапняку фосфатвмісного, вапняку малофосфатного, трепелу та кремнистої крейди, взагалі не допускається.

Таким чином, навіть після теоретичного проведення позитивної для ТОВ "СІ-Еволюшн" оцінки впливу на довкілля, відповідач-2 не мав би можливості здійснювати видобування корисних копалин на території ландшафтного заказника, адже така діяльність прямо заборонена законом та Положенням «Гора Лисківка».

Відповідачами не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували вищенаведені обставини.

За таких обставин, враховуючи усе викладене вище, спеціальний дозвіл на користування надрами (вапняку фосфатвмісного, вапняку малофосфатного, трепелу та кремнистої крейди) з родовища Бушанське не міг бути виставлений на аукціон та проданий, так як видобуток вказаних надр відбуватиметься на ділянці, де в контур родовища Бушанське накладаються земельні ділянки, що перебувають у власності держави та комунальній власності.

Крім того, у межах родовища Бушанське розташований природно-заповідний фонд ландшафтного заказника місцевого значення «Гора Лисківка», на якому, як вже зазначалось, видобування корисних копалин заборонено.

При цьому, відповідач-2, отримуючи дозвіл № 6804 від 13.05.2024, погодився, що його діяльність, зокрема, з видобування корисних копалин є підпорядкованою вимогам Закону України «Про природно-заповідний фонд України», Закону України «Про охорону культурної спадщини», про що вказано у дозволі, які він зобов`язаний дотримуватись.

Доводи позивача, що під час аукціону (лот № SUE001-UA-428), проведеного 26.03.2024, відповідачем-2 були недотримані вимоги антимонопольного законодавства, суд не приймає, оскільки будь-якого рішення антимонопольним органом з цього питання щодо виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях відповідача-2, не приймалось.

Згідно зі ст. 73, 74, 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вірогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Указані норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У даному випадку суд, оцінивши надані сторонами докази у сукупності із встановленими у справі обставинами, дійшов висновку, що позивач довів належними, допустимими та вірогідними доказами, що електронний аукціон із продажу спеціального дозволу на користування надрами - родовище Бушанське, оформлений протоколом № SUE001-UA-428 від 26.03.2024, проведений із порушенням вимог законодавства та суперечить нормам цивільного законодавства, а тому дійшов висновку визнати результати вказаного електронного аукціону, недійсними.

Щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами № 1/4-п-24 від 02.04.2024, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За приписами ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-5 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі № 910/856/17 вказала, що відчуження майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 650 ЦК України особливості укладення договорів на організованих ринках капіталу, організованих товарних ринках, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами законодавства.

Оскільки договір купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами, укладений за результатами аукціону, проведеного з порушенням вимог законодавства, то цей договір підлягає визнанню недійсним на підставі ст. 203, 215 ЦК України.

Також суд задовольняє похідні вимоги про визнання недійсним спеціального дозволу на користування надрами № 6804 від 13.05.2024 року, виданого ТОВ "СІ-Еволюшн", а також про визнання недійсною угоди про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин № 6804 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 13.05.2024, враховуючи встановлені порушення законодавства.

Таким чином суд дійшов висновку, що позов ГО "Бушанська толока" про визнання недійсними результатів електронного аукціону, договору купівлі-продажу, спеціального дозволу на користування надрами та угоди про умови користування надрами, підлягає задоволенню у повному обсязі.

При цьому надаючи оцінку усім доводам учасників судового процесу, судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому він зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

У даному випадку, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень чинного законодавства України, суд вважає, що при ухваленні даного рішення ним повно і всебічно з`ясовано обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, та надано оцінку всім аргументам та поданим учасниками справи доказам.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідачів у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними результати аукціону, проведеного 26.03.2024 року Державною службою геології та надр України з продажу спеціального дозволу на користування надрами - родовище Бушанське, розташоване на території Ямпільського (Могилів-Подільського - відповідно до постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17.07.2020 № 807-ІХ) району Вінницької області, за 1,0 км на північний захід від с. Буша. Вид корисної копалини: вапняк фосфатвмісний, вапняк малофосфатний, трепел, кремниста крейда. Вид користування надрами та строк, на який надається дозвіл: видобування корисних копалин, 20 років (лот № SUE001-UA-428).

3. Визнати недійсним договір № 1/4-п-24 купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою видобування вапняку фосфатвмісного, вапняку малофосфатного, трепелу та кремнистої крейди родовища Бушанське, яке знаходиться у Могилів-Подільському районі Вінницької області, укладений 02.04.2024 року між Державною службою геології та надр України та Товариством з обмеженою відповідальністю "СІ-Еволюшн".

4. Визнати недійсним спеціальний дозвіл на користування надрами № 6804 від 13.05.2024 року, виданий Товариству з обмеженою відповідальністю "СІ-Еволюшн".

5. Визнати недійсною угоду про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин № 6804 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 13.05.2024 року, укладену між Державною службою геології та надр України та Товариством з обмеженою відповідальністю "СІ-Еволюшн".

6. Стягнути з Державної служби геології та надр України (03057, місто Київ, вул. Цедіка Антона, будинок 16, ідентифікаційний код 37536031) на користь Громадської організації "Бушанська толока" (24523, Україна, Могилів-Подільський р-н, Вінницька обл., село Буша, вулиця Богуна І., будинок 11, ідентифікаційний код 44751146) судовий збір в сумі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-Еволюшн" (04202, м. Київ, вул. Кульженків Сім`ї, буд. 35, офіс 3/1, ідентифікаційний код 45329905) на користь Громадської організації "Бушанська толока" (24523, Україна, Могилів-Подільський р-н, Вінницька обл., село Буша, вулиця Богуна І., будинок 11, ідентифікаційний код 44751146) судовий збір в сумі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп.

8. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30 грудня 2025 року.

Суддя О.В. Котков