РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.12.2025Справа № 910/6196/25

Господарський суд міста Києва у складі:

судді Бондаренко Легких Г. П.,

за участю секретаря Молот Н. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи №910/6196/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, буд. 14, ідентифікаційний код 42190690)

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, ідентифікаційний код 00100227)

про визнання недійсним правочину

За участі представників сторін:

Представник позивача: Горбаченко Н. В. адвокат, довіреність від 01.01.2025;

Представник відповідача: Остапенко С. Л. адвокат, довіреність №20/1-20 від 20.11.2024;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі відповідач) про визнання недійсним правочину щодо зарахування зустрічних однорідних вимог (неттінгу) у розмірі 2 605 387,95 (два мільйони шістсот п`ять тисяч триста вісімдесят сім гривень 95 коп.) грн., вчинений Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго», , згідно з Актом корегування від 25.02.2025 № СВБ_К_03_2024_12_0152 до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31.12.2024 № СВБ_02_2024_12_0152.

22.05.2025 суд ухвалою відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначив на 01.07.2025.

09.06.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про продовження процесуального строку на подання відзиву до 17.06.2025.

18.06.2025 до суду від відповідача надійшов відзив разом з клопотанням про поновлення процесуального строку на його подання.

25.06.2025 до суду від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

25.06.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

У судовому засіданні 01.07.2025 суд на місці ухвалив поновити строк на подання відзиву, оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні на 26.08.2025.

04.07.2025 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

У судовому засіданні 26.08.2025 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 23.09.2025.

У судовому засіданні 23.09.2025 суд на місці ухвалив оголосити перерву у судовому засіданні по суті на 04.11.2025.

У судовому засіданні 04.11.2025 суд на місці ухвалив: (1) зобов`язати відповідача до наступного судового засідання надати додаткові пояснення щодо формування акту корегування, (2) оголосити перерву у судовому засіданні по суті на 02.12.2025.

02.12.2025 до суду від відповідача на виконання вимог протокольної ухвали суду від 04.11.2025 надійшли додаткові пояснення.

У судове засідання 02.12.2025 прибули представники сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та заслухавши виступи у судових дебатах представників сторін, які підтримали власні доводи та заперечення, що викладені у заявах по суті справи, Суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини, що встановлені судом.

22.05.2019 між ТОВ «ЕТГ» (надалі позивач, СВБ (тобто сторона відповідальна за баланс) та ПрАТ «НЕК «Укренрего» (надалі відповідач, НЕК «Укренерго», ОСП, АР) укладено Договір про врегулювання небалансів електричної енергії №0152-01024 (надалі Договір від 22.05.2019 № 0152-01024).

Договірні відносини між СВБ та ОСП у спірний період (спір стосується розрахунків за договором за лютий 2025 по акту купівлі-продажу електричної енергії за грудень 2024) були врегульовані Договором від 22.05.2019 № 0152-01024 в редакції умов, що затверджені наказом НЕК «Укренерго» №393 від 08.07.2024 з урахуванням Правил ринку, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №307 (із змінами та доповненнями, внесеними постановою НКРЕКП від 26.06.2024 №1211).

За умовами пунктів 1.1., 1.2. Договору від 22.05.2019 № 0152-01024, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою Стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому.

На підставі цього договору Сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ.

Відповідно до пункту 1.3. Договору від 22.05.2019 № 0152-01024 за цим договором СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи.

Згідно з пунктом 1.4. Договору від 22.05.2019 № 0152-01024 ОСП (Укренерго) врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами ринку, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №307 (надалі Правила ринку).

Відповідно до пункту 5.9. Договору від 22.05.2019 № 0152-01024 ОСП (Укренерго) формує та направляє Акт купівлі-продажу (далі - Акт) до СВБ не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим.

Протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ Акта СВБ розглядає та повертає ОСП один примірник Акта, підписаного зі своєї сторони.

У разі незгоди із розрахунками ОСП відповідно до Акта СВБ протягом двох робочих днів надсилає ОСП обґрунтовані зауваження щодо цього Акта та ініціює спір відповідно до норм чинного законодавства.

До здійснення коригування обсяг та вартість електричної енергії визначається за даними, зазначеними в Акті. Якщо СВБ протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ Акта не ініціював спір та не направив до ОСП підписаний зі сторони СВБ примірник Акта, то такий Акт вважається підписаним СВБ.

Як стверджує ТОВ «ЕТГ» (СВБ) 13.01.2025 ним в системі «Укренерго онлайн» отримано від НЕК «Укренерго» (ОСП) Акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31.12.2024 № СВБ_02_2024_12_0152 згідно з Договором від 22.05.2019 № 0152-01024 (далі Акт № СВБ_02_2024_12_0152 від 31.12.2024) за період з 01.12.2024 по 31.12.2024, відповідно до пункту 1.1. якого СВБ отримала, а ОСП поставив електричну енергію для врегулювання небалансів на загальну суму 190 499 540,12 грн.

Згідно з пунктом 1.2. Акту № СВБ_02_2024_12_0152 ОСП отримав, а СВБ поставила електричну енергію для врегулювання небалансів загальною вартістю 147 997 575,28 грн.

Грошові зобов`язання СВБ та ОСП по Акту № СВБ_02_2024_12_0152 на суму 147 997 575,28 грн були припинені шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до пунктів 2.1. та 2.2. Акту № СВБ_02_2024_12_0152.

Після припинення взаємних зобов`язань, сума коштів, яка підлягала сплаті зі сторони СВБ за електричну енергію для врегулювання небалансів згідно з Актом № СВБ_02_2024_12_0152 становила 42 501 964,84 грн. (190 499 540,12 грн 147 997 575,28 грн).

Акт №СВБ_02_2024_12_0152 підписано ОСП 13.01.2025, а СВБ 14.01.2025.

15.01.2025 ОСП списав з рахунку ескроу СВБ грошові кошти у сумі 42 501 964,84 грн в якості оплати за електричну енергію для врегулювання небалансів відповідно до Акту № СВБ_02_2024_12_0152, (згідно платіжної інструкції № 000001073).

Таким чином, СВБ стверджує, що зобов`язання за Актом № СВБ_02_2024_12_0152 були виконані ТОВ «ЕТГ» (СВБ) у повному обсязі 15.01.2025, та останній немає жодних грошових зобов`язань перед НЕК «Укренерго».

Однак, 26.02.2025 ТОВ «ЕТГ» в системі «Укренерго онлайн» отримано від НЕК «Укренерго» Акт корегування від 25.02.2025 № СВБ_К_03_2024_12_0152 до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31.12.2024 № СВБ_02_2024_12_0152 (далі Акт корегування № СВБ_К_03_2024_12_0152 від 25.02.2025), за оновленою версією даних комерційного обліку за грудень 2024 року.

Згідно з пунктами 1.1. та 1.2. Акту корегування № СВБ_К_03_2024_12_0152:

- сума збільшення обсягу 153,600 МВт·год та зменшення вартості електричної енергії для врегулювання небалансів, отриманої СВБ, становить 1 772 531,17 грн.;

- сума зменшення обсягу 525,077 МВт·год та збільшення вартості електричної енергії для врегулювання небалансів, отриманої ОСП, становить 2 605 387,95 грн.

Таким чином, на підставі Акту корегування № СВБ_К_03_2024_12_0152 у сторін виникли наступні зобов`язання:

- у СВБ (ТОВ «ЕТГ») грошових зобов`язань перед ОСП (НЕК «Укренерго») не виникло;

- у ОСП (НЕК «Укренерго») виникли грошові зобов`язання перед СВБ (ТОВ «ЕТГ») на загальну суму 4 377 919,12 грн, в т.ч.: щодо повернення грошових коштів в сумі 1 772 531,17 грн та щодо доплати грошових коштів в сумі 2 605 387,95 грн.

Водночас, відповідно до пунктів 2.1. та 2.2. Акту корегування № СВБ_К_03_2024_12_0152 НЕК «Укренерго» припиняє зобов`язання СВБ перед ОСП шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у сумі 2 605 387,95 грн.: «Зарахування зустрічних однорідних вимог здійснюється відповідно до умов Договору та на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України, ст. 203 Господарського кодексу України в сумі (+) 2 605 387,95 грн (Два мільйона шістсот п`ять тисяч триста вісімдесят сім грн 95 коп.), в т.ч. ПДВ 434 231,32 грн.».

Вчинений правочин зарахування зустрічних однорідних вимог (неттінгу) згідно з Актом коригування № СВБ_К_03_2024_12_0152 на суму 2 65 387, 95 грн НЕК «Укренерго» відобразив у бухгалтерському обліку, що підтверджується податковою накладною №3526 від 28.02.2025.

Не погоджуючись із зарахуванням зустрічних вимог (неттінгу) згідно з Актом корегування № СВБ_К_03_2024_12_0152 на суму 2 605 387,95 грн, ТОВ «ЕТГ», відповідно до абзацу 12 пункту 3.2. Правил коригування, що є додатком 10 до Правил ринку, надіслав НЕК «Укренерго» Зауваження від 03.03.2025 № 03/03-02 (надалі Зауваження від 03.03.2025) та ініціював спір з приводу обґрунтованості проведення зарахування зустрічних однорідних вимог (неттінгу) згідно з Актом корегування № СВБ_К_03_2024_12_0152 на суму 2 605 387,95 грн., який запропонував вирішити шляхом переговорів.

У відповідь на Зауваження від 03.03.2025, НЕК «Укренерго» листом від 18.03.2025 вих. № 01/16823 «Про надання роз`яснень щодо Акту № СВБ_К_04_2024_07_0152 за липень 2024 року, Акту № СВБ_К_03_2024_12_0152 за грудень 2024 року», повідомив, зокрема, що сума коштів, перерахованих ТОВ «ЕТГ» у розмірі 2 605 387,95 грн на дату складання Акту коригування № СВБ_К_03_2024_12_0152 є вивільненими коштами від зобов`язань по акту-купівлі продажу тобто є авансом, який підлягає поверненню ТОВ «ЕТГ» грошовими коштами, а сума зобов`язань у розмірі 2 605 387,95 грн є зобов`язаннями, які підлягають припиненню шляхом заліку зустрічних однорідних вимог, що відповідає умовам укладеного між сторонами Договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 22.05.2019 № 0152-01024 та Правилам ринку.

З огляду на вказане, у межах даного позову, ТОВ «ЕТГ» стверджує про наявність підстав для визнання недійсним правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі Акту корегування від 25.02.2025 № СВБ_К_03_2024_12_0152 як такого, що вчинений з недодержанням вимог частини першої статті 203 ЦК України.

2. Предмет та підстави позову.

Предметом позову є вимоги позивача до відповідача про визнання недійсним правочину щодо зарахування зустрічних однорідних вимог (неттінгу) у розмірі 2 605 387,95 (два мільйони шістсот п`ять тисяч триста вісімдесят сім гривень 95 коп.) грн., вчинений Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго», , згідно з Актом корегування від 25.02.2025 № СВБ_К_03_2024_12_0152 до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31.12.2024 № СВБ_02_2024_12_0152.

Фактичними підставами позову є відсутність у відповідача зустрічних вимог до позивача, які могли б бути припинені шляхом їх зарахування на підставі правочину Акту корегування від 25.02.2025.

Юридичними підставами позову є частина 1 статті 203 ЦК України, частини 1, 3 статті 215 ЦК України та стаття 601 ЦК України.

3. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Доводи позивача зводяться до того, що вчинений НЕК «Укренерго» правочин зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі Акту корегування від 25.02.2025 № СВБ_К_03_2024_12_0152 до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31.12.2024 №СВБ_02_2024_12_0152, не відповідає вимогам статті 601 ЦК України, оскільки на момент його вчинення у позивача були відсутні грошові зобов`язання перед відповідачем (що підтверджується Актом купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31.12.2024 №СВБ_02_2024_12_0152), обов`язок зі сплати грошових коштів мав лише відповідач на суму 4 377 919,12 грн, тоді як припинення зобов`язання зарахуванням можливе лише за наявності зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав.

4. Заперечення відповідача щодо суті позовних вимог.

НЕК «Укренерго» стверджує, що позов не може бути задоволений, адже оскаржуваний правочин (викладений у розумінні позивача) фактично не існує (зарахування нових вимог не передбачено Актом корегування №СВБ_02_2024_12_0152). Навпаки, у цьому випадку зменшується сума вимог, зарахованих раніше за Актом купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31.12.2024 № СВБ_02_2024_12_0152. Відтак, положення статті 601 ЦК України, статті 203 ГК України не є порушеними.

5. Оцінка доказів судом та висновки суду.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним правочину щодо зарахування зустрічних однорідних вимог згідно з Актом корегування від 25.02.2025 № СВБ_К_03_2024_12_0152.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З огляду на положення статті 4 ГПК України і статей 15, 16 ЦК України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, про захист якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (схожі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц (пункт 7.23) та від 16.11.2022 у справі №911/3135/20 (підпункт 8.47)).

У підпунктах 11.82-11.85 постанови від 09.02.2022 у справі №910/6939/20 та підпунктах 8.43-8.46 постанови від 16.11.2022 у справі №911/3135/20 Велика Палата Верховного Суду вказувала, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. При цьому, суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові. Відповідна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19, та у постанові Верховного Суду від 29.08.2023 у справі №910/5958/20.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина 1 статті 215 ЦК України).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлені законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина 3 статті 215 ЦК України).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина 1 статті 203 ЦК України).

Зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін (частини 1, 2 статті 601 ЦК України).

До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину (частина 5 статті 202 ЦК України).

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам (стаття 601 ЦК України):

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Такий правовий висновок, зокрема, сформовано в пункті 65 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018 зі справи № 914/3217/16.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, які складають предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.

Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, не передбачена чинним законодавством, зокрема статтею 203 ГК України, статтею 601 ЦК України, але випливає із тлумачення змісту визначених законом вимог і застосовується судами відповідно до усталеної правової позиції, викладеної у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 910/21652/17, від 11.09.2018 у справі № 910/21648/17, від 11.10.2018 у справі № 910/23246/17, від 15.08.2019 у справі № 910/21683/17, від 11.09.2019 у справі № 910/21566/17, від 25.09.2019 у справі № 910/21645/17, від 01.10.2019 у справі № 910/12968/17, від 05.11.2019 у справі № 914/2326/18.

У постановах від 28.02.2018 зі справи №910/4312/17, від 04.07.2018 зі справи №910/16430/16, від 05.07.2018 зі справи №914/3013/16, від 19.07.2018 зі справи №910/14503/16, від 26.09.2018 зі справи №910/20105/17, від 04.04.2019 зі справи №918/329/18 Верховний Суд зазначає, що зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявила одна зі сторін у зобов`язанні, здійснюється в силу положень статті 601 ЦК України та не пов`язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною. Якщо інша сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду.

У пункті 8.3. постанови Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №910/4503/20 зазначено, що для правильного вирішення спору зі справи судам необхідно як встановити факт наявності між сторонами спору щодо вимог, які були погашені (припинені) оскаржуваним зарахуванням, так і перевірити, чи існувала зарахована заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено стороною при зарахуванні.

Суд зважає на те, що ТОВ «ЕТГ» не заперечує визначених в Акті корегування №СВБ_К_03_2024_12_0152 від 25.02.2025 сум, що є вартістю обсягів електричної енергії за період грудня 2024 згідно оновлених даних, натомість вказує, що за своєю правовою природою спірний акт корегування є правочином про зарахування зустрічних однорічних вимог.

Суд критично оцінює такі твердження позивача та зазначає, що після формування місячних звітів та складення акта (згідно з пунктом 7.3.2 глави 7.3. розділу VII Правил ринку) дані комерційного обліку щодо обсягів отриманої сторонами електричної енергії можуть уточнюватись (оновлюватись), у такому разі складаються акти коригування за відповідний розрахунковий місяць у відповідності до Правил коригування, що є додатком 10 до Правил ринку.

Беручи до уваги, що спір між сторонами виник 25.02.2025 (дата акту коригування) то в даному випадку до спірних правовідносин підлягає застосуванню Правила ринку в редакції від 10.12.2024.

Так, згідно пунктів 1.1., 1.4. Правил коригування, що є додатком 10 до Правил ринку вбачається, що після надання оновлених сертифікованих даних комерційного обліку для планового та позапланового коригування АР (тобто відповідач) здійснює, зокрема, розрахунок обсягу та вартості небалансів СВБ (тобто позивача) та формування коригувального акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів (акт коригування).

Пунктом 3.2. Правил коригування встановлено, зокрема:

СВБ упродовж трьох робочих днів з дня отримання Акта коригування у разі згоди із розрахунками АР підписує Акт коригування та надсилає його АР.

У разі незгоди із даними Акта коригування СВБ протягом трьох робочих днів з дня його отримання надсилає АР обґрунтовані зауваження щодо цього Акта та ініціює спір.

У разі ненадання СВБ до АР підписаного Акта коригування у визначений цим додатком строк до здійснення коригування обсяг та вартість електричної енергії визначається за даними, зазначеними у цьому Акті коригування.

Якщо СВБ протягом трьох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ Акта коригування не ініціювала спір та не направила до ОСП підписаний зі сторони СВБ примірник Акта коригування, то такий Акт коригування вважається підписаним СВБ.

Повернення вільних від зобов`язань з оплати поточної заборгованості СВБ та погашення простроченої заборгованості СВБ коштів з рахунку ескроу СВБ здійснюється АР на підставі заяви СВБ про повернення коштів у довільній формі. У разі отримання АР заяви від СВБ щодо повернення їй вільних від зобов`язань коштів з рахунку ескроу СВБ, АР протягом трьох робочих днів надає банку, в якому такою СВБ відкрито рахунок ескроу СВБ, дозвіл (доручення) на перерахування відповідної суми коштів (у межах вільних від зобов`язань з оплати поточної заборгованості СВБ та погашення простроченої заборгованості СВБ) з рахунку ескроу СВБ на поточний рахунок такої СВБ.

При визначенні суми оплати у акті коригування враховується сума заборгованості за актом купівлі-продажу та наявних актів коригування в межах одного звітного періоду (місяця).

Судом встановлено, що в Акті корегування № СВБ_К_03_2024_12_0152 від 25.02.2025 зазначено кількість і вартість електричної енергії, яку отримала кожна сторона (за оновленими даними) за розрахунковий період з 01.12.2024 по 31.12.2024:

- сума збільшення обсягу 153, 600 МВт·год та зменшення вартості електричної енергії для врегулювання небалансів, отриманої СВБ (позивачем), становить 1 772 531, 17 грн;

- сума зменшення обсягу 525, 077 МВт·год та збільшення вартості електричної енергії для врегулювання небалансів, отриманої ОСП (відповідачем), становить 2 605 387, 95 грн.

У пунктах 2.1 та 2.2 Акту корегування № СВБ_К_03_2024_12_0152 від 25.02.2025 містяться таблиці розрахунків СВБ та ОСП. У приведених таблицях міститься вказівка в графі «Сума до сплати» про те, що «+» СВБ сплачує ОСП за збільшення обсягів, «-» ОСП повертає кошти СВБ за зменшення обсягів.

Отже, в Акті корегування № СВБ_К_03_2024_12_0152 від 25.02.2025 було визначено як збільшення обсягів, так і зменшення обсягів, тому послідовно логічним було відображення відповідних обсягів та їх вартості в таблиці з урахуванням ідентифікації їх значення "+"/"-".

Пунктами 2.1 та 2.2 Акту корегування № СВБ_К_03_2024_12_0152 від 25.02.2025 не передбачено зарахування нових зустрічних вимог, а лише відбулось зменшення суми вимог, зарахованих раніше за Актом від 31.12.2024.

При цьому, суд зазначає, що Акт корегування № СВБ_К_03_2024_12_0152 від 25.02.2025 складено відповідно до форми і вимог, передбачених додатком 2 до договору (що відповідає додатку 2 до умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії, затверджених наказом НЕК "Укренерго" від 08.07.2024 №393) та додатком 2 до Типового договору про врегулювання небалансів електричної енергії, який, у свою чергу, є додатком 1 до Правил ринку.

Вказані положення передбачають використання в актах корегування саме такого формулювання (у разі зміни вартості за оновленими даними): "Зарахування зустрічних однорідних вимог здійснюється відповідно до умов Договору та на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України, ст. 203 Господарського кодексу України в сумі (+/-)________________грн. ___ коп. в т.ч. ПДВ _________грн. ___ коп. (сума прописом, в т.ч. ПДВ _________грн. ___ коп.)".

Фактично це формулювання означає зміну суми зарахованих раніше зустрічних однорідних вимог (у даному випадку - зарахованих за Актом № СВБ_02_2024_12_0152 від 31.12.2024, проти яких позивач не заперечує), та не є наслідком зміни правової природи документа з Акта корегування на односторонній правочин про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Таким чином, Акт корегування № СВБ_К_03_2024_12_0152 від 25.02.2025 лише фіксує результати господарської діяльності сторін договору про врегулювання небалансів електричної енергії та є його невід`ємною частиною (про що також вказано у даному акті корегування).

Водночас, позивач у межах розгляду справи не довело суду належними та допустимими доказами факт наявності порушеного права позивача в аспекті того, що спірний Акт корегування лише фіксує результати господарської діяльності сторін договору та є невід`ємною його частиною, і позивачем не оспорюються дані цього акту щодо обсягів та ціни поставки товару (електроенергії), а фактично оспорюється правова природа даного бухгалтерського документа.

Разом з тим, суд з причин наведених вище не погоджується з твердженням позивача, що оспорюваний акт є правочином про зарахування зустрічних однорідних вимог, який не відповідає вимогам закону.

Системно проаналізувавши наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним Акту корегування № СВБ_К_03_2024_12_0152 від 25.02.2025, як такого, що не відповідає вимогам правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог, що свідчить про відсутність порушення прав позивача.

Навпаки, на переконання суду визнання такого акту правочином, а не бухгалтерським документом, що фіксує реальний стан поставлених обсягів та ціни товару за відповідний період, буде перешкоджати вірному обліку розрахунків між сторонами договору та фіксуванню фактичних обсягів поставленої електроенергії СВБ та ОСП та ціни такої електроенергії, що може призвести до невірного відображення розрахунків сторін за договором у майбутніх періодах.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог суд покладає понесені судові витрати позивача на останнього.

Відповідач про понесення ним судових витрат суду не заявляв.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25.12.2025.

Суддя Г. П. Бондаренко Легких