РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/3146/25

Господарський суд Харківської області у складі судді Ольшанченка В.І.

за участю секретаря судового засідання Красовського В.С.

та представників:

позивача - Бенденжука Л.О.,

відповідача - не з`явився,

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи" (61052, м. Харків, вул. Мала Гончарівська, 17)
про стягнення 2685738,73 грн,

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада (позивач) надала Господарському суду Харківської області позовну заяву від 01.09.2025 (вх.№3146/25 від 03.09.2025) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи" (відповідач), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи" на користь Харківської міської ради 2685738,73 грн заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Малій Гончарівській, 17 у м. Харкові, відповідно до договору оренди землі від 18.08.2004, зареєстрованого 18.08.2004 за №7936/04, за період з 02.04.2017 по 28.02.2022, та судовий збір у сумі 40286,08 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати орендної плати за період з 02.04.2017 по 28.02.2022 за договором оренди землі від 18.08.2004, зареєстрованого 18.08.2004 за №7936/04.

Ухвалою від 08.09.2025 Господарський суд Харківської області відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 29.09.2025 о 12:30 год, у яке викликав учасників справи.

15.09.2025 позивач надав клопотання, в якому нічого не просить, а повідомляє, що договір оренди землі зареєстровано у Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга №4) від 18.08.2004 №7936/04.

19.09.2025 позивач надав витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-025 від 16.09.2025.

25.09.2025 відповідач надав клопотання про продовження строку на подачу відзиву на позовну заяву у справі №922/3146/25 до 29 вересня 2025 року включно.

29.09.2025 відповідач надав відзив на позов, в якому просить суд поновити строк для подачі відзиву, у задоволенні позову Харківської міської ради до ТОВ "Фенс Технолоджи" про стягнення заборгованості у справі №922/3146/25 відмовити в повному обсязі. При вирішенні справи просив застосувати строк позовної давності.

Обґрунтовуючи відзив на позовну заяву, відповідач посилається, що відповідач протягом всього часу існування орендних відносин належним чином виконувало свої зобов`язання та сплачувало і декларувало всі орендні платежі, в тому числі за спірний період з квітня 2017 року до лютого 2022 року. Жодних податкових повідомлень-рішень чи претензій щодо невірної сплати орендних платежів чи неналежного декларування плати за землю протягом спірного періоду ТОВ "Фенс Технолоджи" не отримувало. Починаючи з 2011 року відповідач сплачував орендні платежі за одним і тим же розрахунком, а саме: 3% (як встановлено додатковою угодою) від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначеної у договорі оренди із урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Укладаючи договір оренди землі від 18.08.2004, підпунктом в) пункту 13 сторони у справі передбачили, що розмір орендної плати переглядається у разі зміни нормативно-грошової оцінки. Проте, жодних додаткових угоди після 2011 року між сторонами не укладалося і пропозицій від позивача про зміну розміру орендних платежів та/або порядку їх розрахунку не надходило. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» однією із істотних умов договору оренди є, зокрема, орендна плата з урахуванням її індексації. Пунктом 10 договору оренди землі передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Пунктом 289.1 ст. 289 розд. XIІ ПК України встановлено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Отже, щорічна індексація нормативної грошової оцінки та порядок її розрахунку визначені законодавчо - ПК України, застосування якого в повному обсязі до спірних правовідносин з огляду на природу орендних платежів. Будь-яких застережень про незастосування положень ПК України в частині індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки при розрахунку орендної плати умови договору оренди не містять. Керуючись вказаними положеннями законодавства та умовами договору оренди, ТОВ "Фенс Технолоджи" протягом всього періоду після затвердження судом додаткової угоди сплачувало орендну плати у розмірі 3% від визначеної в додатковій угоді розміру нормативної грошової оцінки із урахуванням коефіцієнту індексації, що відповідає умовам договору оренди та положенням ПК України.

В обґрунтування заяви про застосування строку позовної давності зазначає, що згідно з п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених п. 102.2 ПКУ, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених ПКУ, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки відповідно до ст. 39, 39-2, застосування вимог п. 141.4 ПКУ), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ПКУ, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

До відзиву на позов відповідач додав податкові декларації з плату за землю за 2017-2022 роки, витяг з ЄДРПОУ та рішення єдиного учасника ТОВ «Харківський молочний завод №1» №01/21-х від 19 січня 2021 року про зміну найменування товариства на ТОВ "Фенс Технолоджи".

У судове засідання призначене на 29.09.2025 сторони не з`явились, у зв`язку з чим суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання відповідача про продовження процесуального строку, прийняв до розгляду відзив на позов, відклав підготовче засідання на 13.10.2025 о 14:30 год, у яке виклика учасників справи.

02.10.2025 відповідач надав клопотання про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 13.10.2025.

09.10.2025 позивач надав відповідь на відзив, в якій просив поновити строк на подачу відповіді на відзив та долучити його до матеріалів справи. Заперечує проти доводів відповідача просив задовольнити позов повністю, посилаючись на те, що розмір орендної плати за умовами договору має обраховуватись з урахуванням індексу інфляції, а нарахування орендної плати за спірний період із застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель є безпідставним, оскільки між сторонами не було укладено додаткової угоди до договору оренди щодо перерахунку орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі. Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №914/2848/22, з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної або комунальної власності, автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, визначеної у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки. У таких правовідносинах відсутній обов`язок сторін вносити зміни до договору оренди шляхом укладення додаткової угоди, оскільки обов`язок сплачувати орендну плату відповідно до зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки виникає в орендаря з моменту початку застосування такої нормативної грошової оцінки. З приводу застосування строку позовної давності просив врахувати, що оскільки Харківська міська рада звернулось з позовом у даній справі 03.09.2025, тобто в межах строку позовної давності (з урахуванням його законодавчого продовження на період карантину та воєнного стану), доводи відповідача про те, що позивачем було пропущено строк позовної давності, суд вважає необґрунтованими.

Протокольною ухвалою від 13.10.2025 суд поновив строк на подання відповіді на відзив, прийняв до розгляду відповідь на відзив, задовольнив клопотання про відкладення підготовчого засідання та відклав підготовче засідання на 27.10.2025 о 14:30 год, у яке викликав учасників справи.

14 жовтня 2025 року відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, в яких не погоджується з позицією позивача та зазначає, що протягом всього цього часу розрахунок здійснювався за однією і тією ж формулою: 3% від визначеного в додатковій угоді розміру нормативної грошової оцінки із урахуванням коефіцієнту індексації, що відповідає умовам договору оренди та положенням ПК України. Жодних зауважень, звернень, претензій, позовів чи скарг щодо невірного нарахування та сплати орендних платежів до відповідача ніколи не заявляли, а отже відповідач добросовісно мав право розраховувати на те, що дії повністю відповідають положенням договору оренди та нормам ПК України, оскільки орендні платежів за своєю сутністю також є податком. Доводи щодо строку позовної заяви є аналогічні доводам викладеним в відзиві на позовну заяву.

23.10.2025 відповідач надав клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Протокольною ухвалою від 27.10.2025 суд відхилив клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання, продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 10.11.2025 о 15:00 год, у яке викликав учасників справи.

07.11.2025 відповідач надав клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Протокольною ухвалою від 10.11.2025 суд відхилив клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 24.11.2025 о 14:00 год, у яке викликав учасників справи.

20.11.2025 відповідач надав клопотання про відкладення судового засідання.

21.11.2025 року відповідач надав письмові пояснення у справі.

Протокольною ухвалою від 24.11.2025 суд відхилив клопотання відповідача про відкладення судового засідання та оголосив перерву у судовому засіданні до 08.12.2025 0 14:30 год, у яке викликав учасників справи.

03.12.2025 відповідач надав клопотання про відкладення судового засідання.

Протокольною ухвалою від 08.12.2025 суд відхилив клопотання відповідача про відкладення судового засідання та оголосив перерву у судовому засіданні до 22.12.2025 о 14:00 год, у яке викликав учасників справи.

15.12.2025 відповідач надав клопотання про відкладення судового засідання.

Протокольною ухвалою від 22.12.2025 суд відхилив клопотання відповідача про відкладення судового засідання.

У судовому засіданні 22.12.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні 22.12.2025 було оголошено судом вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

18.08.2004 Харківською міською радою (орендодавець) та ЗАТ «Харківський міський молочний завод», який є правонаступником ТОВ "Фенс Технолоджи" (орендар), був укладений договір оренди землі (надалі договір), за яким орендодавець на підставі рішення 21 сесії Харківської міської ради 24 скликання від 28.04.2004 №54/04 «Про припинення та надання в користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам» надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі промисловості, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Гончарівська, 17, загальною площею 2,0987 га, для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (адміністративні, виробничі, складські і допоміжні будівлі і споруди).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.02.2011, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.04.2011 у справі №59/370-10, за позовом прокуратури Жовтневого району м. Харкова в інтересах держави, в особі Харківської міської ради, до ЗАТ «Харківський міський молочний завод №1», треті особи: Управління земельних відносин Харківської міської ради, Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Харкова, про внесення змін до договору, позовні вимоги задоволено повністю: внесено зміни до договору оренди землі від 18.08.2004 №7936/04 шляхом визнання додаткової угоди до вказаного договору оренди землі укладеною у відповідній редакції.

Пунктом 5 додаткової угоди до договору встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу із технічної документації №3037/08 від 20.08.2008 становить 16793858,00 грн.

При змінах в нормативній грошовій оцінці земель за рішенням міської ради орендар за свій рахунок виконує розрахунок оновленої грошової оцінки земельної ділянки і направляє один екземпляр відповідному органу державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки.

Відповідно до абз. 2 п. 9 договору розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком №990/10 від 12.05.2010 на рік становить 3% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки і складає 614655,20 грн, або в місяць 51221,27 грн.

Згідно з п. 10 договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.05.2020 №3620, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 63325919 грн.

За приписами пункту 13 договору розмір орендної плати переглядається у разі:

а) зміни умов господарювання, передбачених договором;

б) зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

в) зміни нормативної грошової оцінки;

г) внаслідок інфляції щорічно;

д) погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

е) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з листом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 22.08.2025 №17992/5/20-40-04-07-12 ТОВ "Фенс Технолоджи" обліковується платником орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :02:013:0004 загальною площею 2,0987 га. За даними інтегрованої картки платника ІКС «Податковий блок» за земельну ділянку площею 2,0987 га сплачено, зокрема, за 2017 рік 1166127,56 грн, за 2018 рік 1166127,56 грн, за 2019 рік 1166127,56 грн, за 11 місяців 2020 року 1068950,26 грн, за 2021 рік 1166127,56 грн, за січень-лютий 2022 року 213790,06 грн орендної плати.

За твердженням позивача, відповідачем не виконані обов`язки унормовані у п. 5 договору щодо здійснення розрахунку оновленої грошової оцінки земельної ділянки у зв`язку з прийняттям рішення 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27.02.2019 №1474/19 «Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018», яким затверджено Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018 та не здійснено обчислення орендної плати за землю з урахуванням індексів інфляції (порушено п. 10 договору), а відтак при розрахунку розміру орендної плати не враховано, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 2,0987 га по вул. Мала Гончарівська 17, у м. Харкові з кадастровим номером :02:013:0004 у 2020 році становила 63325919,00 грн.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди від 18.08.2004 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість зі сплати орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою по вул. Мала Гончарівська, 17, у м. Харкові у сумі 2685738,73 грн за період з 02.04.2017 по 28.02.2022.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з пунктом "в" частини 1 статті 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати оренду плату.

Відповідно до п. 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Тобто, у розумінні положення пункту 3 статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата підлягає збільшенню на індекс інфляції, якщо інше не визначено умовами договору. Водночас сторони договору мають повне право вказати в договорі, що орендна плата не індексується.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України орендар сплачує орендодавцю орендну плату незалежно від наслідків своєї господарської діяльності і вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Статтею 93 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 цього Закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 13, 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

За приписами статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Положеннями частини 5 статті 16 та частини 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Матеріалами справи підтверджено, що у орендному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи" на підставі договору оренди землі від 18.08.2004 знаходиться земельна ділянка загальною площею 2,0987 га (кадастровий номер :02:013:0004) по вул. Мала Гончарівська, 17, у м. Харкові.

Згідно зі ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно зі 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є в тому числі орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За змістом частини 1 статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або місцевого самоврядування.

Частиною 3 статті 762 ЦК України передбачено, що договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

Відповідно до п. 288.1 ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

При укладені додаткової угоди до договору оренди на підстав рішення Господарського суду Харківської області від 09.02.2011 у справі №59/370-10 розрахунок орендної плати здійснено виходячи з нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно з витягом №3037/08 від 20.08.2008, що становив 16793858,00 грн, а з урахуванням коефіцієнту індексації за 2008 - 2009 роки складав 20488507,00 грн.

При цьому, у п. 5 договору сторонами було погоджено та покладено на орендаря обов`язок - при змінах в нормативній грошовій оцінці земель за рішенням міської ради виконувати за свій рахунок розрахунок оновленої грошової оцінки земельної ділянки і направляти один екземпляр відповідному органу державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки.

У пунктах 9 та 10 договору сторони обумовили розмір орендної плати виходячи саме від нормативної грошової оцінки землі - 3% та з урахуванням індексу інфляції.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Оскільки, спірна земельна ділянка використовується відповідачем без належної сплати орендної плати як то передбачено умовами даного договору, у відповідача перед позивачем виникла заборгованості за договором оренди землі від 18.08.2004 за період з 02.04.2017 по 28.02.2022 у сумі 2685738,83 грн.

Доказів сплати орендної плати у встановленому розмірі матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Рішенням 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27.02.2019 №1474/19 «Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018» затверджено Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018.

Вказана вартість одного квадратного метра земель міста Харкова застосовується для визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок з 01.01.2020 по теперішній час.

Частиною 2 статті 20 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Згідно зі ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Отже, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним документом, на підставі якого розраховується розмір орендної плати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2024 по справі №914/2848/22 зробила висновок про те, що з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної або комунальної власності, автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, визначеної у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки. У таких правовідносинах відсутній обов`язок сторін вносити зміни до договору оренди шляхом укладення додаткової угоди, оскільки обов`язок сплачувати орендну плату відповідно до зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки виникає в орендаря з моменту початку застосування такої нормативної грошової оцінки.

За подібних обставин належному способу захисту орендодавця відповідає позовна вимога про стягнення орендної плати, не сплаченої орендарем. Водночас несплачена орендна плата підлягає стягненню за весь період прострочення з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України рішення ради щодо зміни розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності (п. 122 постанови).

Абзацом 2 пункту 9 додаткової угоди до договору передбачено, що розмір орендної плати за земельну ділянку на рік становить 3% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки.

Відтак, з 01.01.2020 відповідач мав сплачувати орендну плату в новому розмірі. Внесення будь-яких змін до договору оренди не потребується.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, з урахуванням листа ГУ ДПС у Харківській області №17992/5/20-40-04-07-12 від 22.08.2025, суд зазначає, що він здійснений арифметично вірно.

Враховуючи вищезазначене, суд відхиляє посилання ТОВ "Фенс Технолоджи" щодо необхідності укладання додаткової угоди до договору оренди внаслідок зміни нормативної грошової оцінки, оскільки пунктом 13 договору оренди землі від 18.08.2004 сторони передбачили, що у разі зміни нормативної грошової оцінки переглядається РОЗМІР орендної плати, а не СУМА орендної плати, як помилково вважає відповідач. Пунктом 9 договору сторони погодили, що РОЗМІР орендної плати за земельну ділянку на рік становить 3% від нормативної грошової оцінки. Матеріали справи не містять доказів щодо зміни розміру (3%) від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Посилання відповідача щодо обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки не можуть бути прийняті до уваги як такі, що спростовують доводи позивача, що розмір орендної плати з урахуванням індексу інфляції.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Таким чином, якщо договором оренди не передбачено іншого порядку обчислення розміру орендної плати за землю, то обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Близькі за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 у справі №922/1658/19.

При цьому в постанові Верховного Суду від 16.03.2020 у справі №922/1658/19 викладено висновок про неможливість одночасної подвійної індексації орендної плати та індексації нормативної грошової оцінки. Зокрема, в пункті 66 цієї постанови зазначено, що нормами статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що розмір орендної плати визначається у договорі, а її обчислення (для сплати) здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором. Законодавчо не передбачено автоматичної зміни розміру орендної плати за договором оренди землі з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки. Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, однак індексація нормативної грошової оцінки не є тотожною індексації орендної плати. Водночас, з урахуванням положень статті 21 Закону України «Про оренду землі» та принципу свободи договору, сторони договору оренди землі можуть передбачити саме автоматичну щорічну індексацію нормативної грошової оцінки для визначення розміру орендної плати за договором оренди землі. Проте у такому разі, зважаючи на природу індексації, одночасна подвійна індексація орендної плати та індексація нормативної грошової оцінки не повинна застосовуватися.

Враховуючи наведену правову позицію, суди при розгляді спорів щодо стягнення орендної плати з урахуванням індексів інфляції повинні досліджувати умови договору оренди як щодо порядку обчислення орендної плати, так і щодо індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

З розрахунків, наданих позивачем в обґрунтування позовних вимог вбачається, що обчислення розміру орендної плати здійснювалось Харківською міською радою з урахуванням індексу інфляції, який відповідає укладеному між сторонами договору оренди землі від 18.08.2004 та вимогам ч. 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі».

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Предметом позову є стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди укладеним між власником земельної ділянки та ЗАТ «Харківський міський молочний завод №1», правонаступником якого є відповідач. Свої позовні вимоги Харківська міська рада обґрунтовує з 02.04.2017 з урахуванням неналежного виконання кожного щомісячного платежу протягом 02.04.2017 - 28.02.2022.

Пунктом 11 договору оренди передбачено, що орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Отже, з 31 травня 2017 року позивач міг дізнатись про порушення свого права щодо платежів за квітень 2017 року.

Таким чином, позивач міг дізнатися про порушення свого права внаслідок сплати орендних платежів без достатньої правової підстави, починаючи з цієї дати. Суд враховує, що наступні платежі за кожен місяць окремо, повинні біли вноситись не пізніше тридцяти календарних днів наступного місяця.

Отже, за загальним правилом статті 257 ЦК України, строк позовної давності за вимогами позивача спливав 30.05.2020.

Проте, 02.04.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-ІХ, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строки позовної давності розраховуються з урахуванням заходів щодо запобігання виникненню, поширенню і розповсюдженню епідемій, пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19).

Вказаним законом розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19),строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARSCoV-2» від 11.03.2020 №211 (зі змінами та доповненнями) та постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 №1236, постановою «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. №338 і постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. №1236» від 25.04.2023 №383 (зі змінами та доповненнями) карантин продовжено до 30 червня 2023 року на всій території України.

Пунктам 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 27.06.2023 №651 визначено відмінити з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який було неодноразово продовжено та діє до цього часу.

Відповідно до п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, в редакції Закону №2120-IX від 15.03.2022, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Згідно з п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, в редакції на час звернення з позовом до суду, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Наведене свідчить, що строк позовної давності за вимогами позивача про стягнення заборгованості з орендної плати за період з 02.04.2017 по 28.02.2022 був продовжений законом на строк дії карантину та на строк дії воєнного стану в України.

У зв`язку з цим, оскільки Харківська міська рада звернулась з позовом 03.09.2025, тобто в межах строку позовної давності (з урахуванням його законодавчого продовження на період карантину та воєнного стану продовження, зупинення), доводи відповідача про те, що позивачем було пропущено строк позовної давності, суд вважає безпідставними та необґрунтованими.

Посилання відповідача на п. 102.1 ст. 102 ПК України, як підставу для застосування строку позовної давності, суд вважає помилковим, оскільки позовну давність слід відрізняти від подібних строків, встановлених у податковому законодавстві.

Податковий кодекс України не містить загальних визначень позовної давності, натомість встановлює спеціальні строки для стягнення податкового боргу, що відрізняються від цивільної позовної давності та стосуються податкових правовідносин, зокрема ст. 102 ПКУ, яка визначає 1095 днів для стягнення боргу контролюючими органами.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивачем у справі №922/3146/25 є орендодавець - Харківська міська рада, яка просить стягнути заборгованість відповідно до договору оренди від 18.08.2024. У зв`язку з чим, підстави для врахування вимог ст. 102 ПК України, як підстави для відмови у позові на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України, відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не надав доказів сплати заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Малій Гончарівській, 17, у м. Харкові за договором оренди землі від 18.08.2004 за період з 02.04.2017 по 28.02.2022 в сумі 2685738,73 грн.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача.

Керуючись ст. 611, 612 ЦК України, ст. 3, 93 ЗК України, ст. 2, 15, 21, 24, 25 Закону України «Про оренду землі», ст. 5, 20 Закону України «Про оцінку земель», ст. 13, 73, 74, 76 - 80, 86, 123, 129, 237, 238 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенс Технолоджи" (61052, м. Харків, вул. Мала Гончарівська, 17. Код ) на користь Харківської міської ради 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7. Код ) заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Малій Гончарівській, 17 у м. Харкові, відповідно до договору оренди землі від 18.08.2004, зареєстрованого 18.08.2004 за №7936/04, за період з 02.04.2017 по 28.02.2022 в сумі 2685738,73 грн та судовий збір у сумі 40286,08 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено "26" грудня 2025 р.

СуддяВ.І. Ольшанченко