ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Черкаси Справа № 925/1260/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Лисенко Р.М.,

за участі представників сторін:

від позивача: Коротенко В.Г. - самопредставництво, керівник;

від відповідача: Зінченко С.Я. - особисто;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного підприємства "Буда" (м. Черкаси) до фізичної особи - підприємця Зінченко Сергія Яковича ( м. Черкаси) про стягнення 632 870,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 632 870,90 грн. з яких: 438 312,94 грн. залишок основного боргу, 151 435,17 грн. інфляційних витрат та 43 122,79 грн. штрафних санкцій на підставі договору підряду № 5-2109 від 21.09.2021, укладеного між сторонами у справі.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

01.12.2025 у справу надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач в ході розгляду справи просить позов задовольнити повністю.

Всі подані сторонами документи з процесуальних питань і докази суд приєднав до справи, керуючись ст. 2 ГПК України. Даною нормою передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У відповідності до ст. 13,74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заслухавши доводи і заперечення представників обох сторін та дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

Позивач обґрунтував позов про стягнення спірних коштів за виконані роботи укладенням 21.09.2022 року між приватним підприємством «Буда» (Підрядник, Позивач) та фізичною особою-підприємцем Зінченком Сергієм Яковичем (Замовник, Відповідач) Договору підряду №5-2109 (надалі Договір-1 а.с. 11).

Згідно п. 1.1. Договору-1 Відповідач доручає, а ПП «Буда» зобов`язується виконати на свій ризик відповідно до умов Договору роботу, а саме: капітальний ремонт покрівлі житлового будинку по вул. Ю.Іллєнка, 37 м. Черкаси.

В свою чергу, за зустрічним зобов`язанням Відповідач зобов`язався дані роботи прийняти та оплатити.

Відповідно до п. 3.1. Договору-1 вартість робіт по цьому Договору є твердою і визначаються за Договірною ціною, що є невід`ємною частиною Договору (додаток №1), становить 628 182 грн. 77 коп. в т.ч. ПДВ 104 697 грн. 13 коп.

Також, п. 3.2. Договору визначено, що Відповідач виплачує приватному підприємству «Буда» аванс у розмірі 189 869,83 грн. від Договірної ціни.

21.09.2021 року Відповідачем було перераховано на розрахунковий рахунок приватного підприємства «Буда» аванс у розмірі 189 869 грн. 83 коп. Даний факт підтверджується платіжним дорученням №563 від 21.09.2021 року (а.с. 13).

Позивач доводить, що він свої зобов`язання за Договором -1 виконав повністю і 21.06.2022 року приватним підприємством «Буда» та відповідачем було підписано Акт №ОУ-0000001 надання послуг (а.с. 14).

Позивач доводить, що з урахуванням сплаченого авансу станом на 01.10.2025 року заборгованість по Договору-1 складає 438 312 грн. 94 коп., які і просить стягнути, бо відповідач остаточний розрахунок за роботи не провів, чим порушує права позивача.

За прострочення сплати залишку основного боргу позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних по ст. 625 ЦК України за період 22.06.2022 по 01.10.2025.

Натомість відповідач надав у справу інший Договір і доводить, що саме його було підписано між сторонами з іншими умовами.

Так, відповідачем суду подано Договір підряду з іншим номером № 21-0921 від 21.09.2021 року (а.с. 31), за умовами якого відповідач також замовляє позивачу виконання робіт у вигляді капітального ремонту покрівлі житлового будинку по вул.Іллєнка, 37 у м. Черкаси.

Вартість робіт за цим договором становить 474 674,57 грн. і Замовник-відповідач виплачує Підряднику-позивачу аванс у розмірі 189 869,83 грн. Решту коштів Замовник сплачує після підписання Акту прийомки-здачі по мірі надходження коштів з міського бюджету (розділ 3 Договору.).

Даний Договір (а.с. 31) суд у тексті рішення іменує як Договір-2.

Між сторонами виник спір з приводу достовірності того чи іншого примірника договору, який в оригіналах суду пред`явила кожна сторона.

Судом встановлено, що у кожному примірнику Договору підписаними сторонами і скріпленими їх печатками є лише останній аркуш - він однаково починається з п. 8.2, містить розділи 9 та 10, які мають однаковий текст, але з різним відтиском шрифту.

Решта попередніх сторінок, де і містяться істотні умови договору, посилання на додатки до договору - в обох сторін не засвідчені їх печатками та підписами.

Оскільки сторони рівні перед судом і ними не було надано суду належного і допустимого доказу, який би встановлював вирішальний критерій, за яким Договір-1 чи Договір-2 слід вважати достовірним екземпляром договору, який насправді узгодили та підписали сторони, то суд вважає, що спір між сторонами слід вирішити на підставі оцінки інших доказів у справі.

З урахуванням викладеного, суд не бере до уваги жодні перші аркуші без підписів та печаток з примірників Договору-1 та Договору-2, які мають сторони.

За доводами сторін ними подано всі докази на підтвердження спірних відносин.

За результатами оцінки наявних у справі доказів судом встановлено наступне:

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Сторони визнають, що Відповідач, як Замовник, сплатив, а позивач як Підрядник, отримав кошти в сумі 189 869,83 грн. за платіжним дорученням № 563 від 21.09.2021 (а.с. 13).

У призначені платежу, який сформував саме платник цих коштів (відповідач у справі ФОП Зінченко С.Я.) вказано, що це є перерахуванням коштів авансу - капітальний ремонт покрівлі по вул. Іллєнка 37 у м. Черкаси згідно рахунку СФ-0000013 від 20.09.2021 з ПДВ 31644,97 грн.

Сторони (кожен на користь свого договору з різними номерами, але однією датою) вказують, що саме ця сума авансу була Договором-1 та Договором-2 обумовлена - в 3.2. обох договорів.

Чому сплата авансу у розмірі 189 869,83 грн. здійснена відповідачем по рахунку, який позивачем датований ще до дати складення обох Договорів, сторони пояснюють незавершеним процесом проведення перемовин щодо укладення договору на ремонт покрівлі.

Відповідач надав рахунок-фактуру СФ-0000013 від 20.09.2021 в копії в справу та оригінал для огляду разом із поясненнями від 17.12.2025.

Рахунок не містить посилання на реквізит договору, до якого він відноситься, хоча містить вказівку на предмет обох договорів, якими володіють сторони.

Однак суд все таки приходить до висновку про достатність доказів у справі для задоволення позову на користь ПП "Буда", входячи з наступних обставин і доказів:

Відповідач не заперечив доводи позивача, що ПП "Буда" як виконавець-підрядник на час вирішення спору повністю та належно виконав всі роботи і суду не надано докази, що відповідач, як Замовник, мав чи має на даний час з позивачем спір щодо неналежної якості робіт по ремонту даху на будинку по Іллєнка, 37 у м. Черкаси.

Позивач надав у справу копію Акту № ОУ-000001 надання послуг від 21.06.2022 (далі Акт, а.с. 14), в якому зазначено, що виконавцем ПП "Буда" виконано наступні роботи :

Найменування робіт, послуг Комплекс робіт по будівельним та ремонтним послугам за об`єктом: "Капітальний ремонт покрівлі житлового будинку по вул. Іллєнка, 37 м. Черкаси. До сплати:

Вартість робіт вказана в сумі 628 182,77 грн. з ПДВ.

Замовник претензій по об`єкту, якості та строках виконання робіт (надання послуг) не має.

Суду пред`явлено оригінал даного Акту з підписами та печатками обох сторін ( а.с. 50).

На заперечення відповідача, що Акт засвідчує надання послуг (вказано у його назві), а позивач виконував ремонтні роботи, суд вказує, що дана обставина не є вирішальною.

Текст Акту в різних місцях містить вказівку на обидва ці слова - виконання робіт (надання послуг) одночасно.

Акт містить посилання на Договір підряду № 5-2109 (це примірник Договору-1 у позивача) та на Додаткову угоду № 1 від 23.03.2022, яка суду не надана, бо примірник додаткової угоди у справі (а.с. 47) має іншу дату 02.03.2022 і вона не підписана позивачем.

На запитання суду відповідач пояснив, що не знає, як на вказаному Акті з`явилися його підпис та відтиск печатки, але спочатку свій підпис на Акті заперечував, аж до часу пред`явлення позивачем оригіналу Акту для огляду.

Позивач просив врахувати також і розписку ОСОБА_1 від 18.09.2025 (а.с. 42), якою підтверджено спірний залишок основного боргу в сумі 438 312,94 грн., що (на думку позивача) підтверджує доводи про укладення між сторонами саме Договору-1.

Щодо розписки відповідач свій підпис на ній категорично заперечив, бо він навіть візуально відрізняється від підпису відповідача на Договорі-1 та на Акті.

Оригінал розписки для огляду надав позивач в засіданні.

Суд констатує, що розписка складена між фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і без посилання на будь-який договір. Текст розписки прямо говорить про зобов`язання ОСОБА_1 повернути кошти в сумі 438 312,94 грн. по об`єкту Іллєнка 37 після находження коштів до бюджету Черкас.

Розписка не містить вказівки на правову підставу саме для повернення (а не проведенння розрахунку) вказаних у ній коштів. По об`єкту Іллєнка 37 могли виконуватися інші роботи, ніж ремонт даху.

Розписка не містить прямих доказів її стосунку до спору між сторонами, а однакова сума боргу по розписці і за позовом не є вирішальним критерієм для розцінювання її доказом визнання відповідачем спірного боргу в розмірі 438 312,94 грн., який за розпискою відповідач обіцяє повернути після надходження коштів з бюджету Черкас.

Позивач виниклі між сторонами відносини обґрунтовує Договором-1, а не розпискою, як первинним зобов`язанням сплаті спірного боргу.

Тому суд не враховує дану розписку як належний і допустимий доказ у справі на користь позивача для підтвердження його доводів.

На підставі зібраних у справі доказів суд приходить до висновку, про доведеність підстав виникнення у відповідача обов`язку сплатити спірні кошти позивачу за виконані роботи, виходячи з наступного:

Згідно положень ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини.

За правилами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Суд приходить до висновку, що між сторонами виникли відносини підряду на виконання ремонтних робіт, що регулюється главою 61 ЦК України.

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл.

До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Суд приходить до висновку, що сторонами було досягнуто згоди про проведення позивачем за замовленням відповідача робіт у вигляді капітального ремонту покрівлі по вул. Іллєнка, 37 у м. Черкаси.

На цю домовленість вказують принаймі ті документи, оформлення яких визнають обидві сторони:

- рахунок-фактура № СФ-0000013 від 20.09.2021 (додано до пояснень відповідача від 17.12.20225) на суму 189 869,83 як аванс за капітальний ремонт покрівлі житлового будинку по вул. Іллєнка, 37 м. Черкаси;

- платіжне доручення № 563 від 21.09.2021 на суму 189 869,83 грн. на сплату відповідачем на користь позивача авансу -капітальний ремонт покрівлі по вул. Іллєнка, 37 у м. Черкаси (а.с. 13);

- Акт № ОУ-000001 надання послуг від 21.06.2022 з підписами а печатками обох сторін, щодо виконання позивачем на користь відповідача робіт, послуг у вигляді Комплексу робіт по будівельним та ремонтним послугам за об`єктом: "Капітальний ремонт покрівлі житлового будинку по вул.Іллєнка, 37 м. Черкаси" (а.с. 14, 50).

Решта документів, зокрема, Договірна ціна (а.с. 34), Зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва (а.с. 36), мають і самі зауваження: не вказано до якого Договору з двох наявних у справі з різними номерами їх складено, підписи та печатки сторін маються не на обох аркушах двох цих документів, а лише на останньому, що не дозволяє оцінювати ці документ як цілісні.

Заперечення відповідача щодо неналежної форми Акту № ОУ-000001 надання послуг від 21.06.2022 для ремонтних робіт суд до уваги не приймає, оскільки немає доказів погодження між сторонами спеціальної умови про складення акту виключно певної форми, про наслідки недотримання цієї домовленості у вигляді втрати права на оплату робіт, імперативних вимог законодавства про оформлення у будівельному підряді саме актів певної форми як єдиної підстави оплати за виконані роботи.

Суд зауважує, якщо з будь-яких причин сторона ухиляється від підписання акту про виконані роботи належної форми, то неналежним способом захисту порушеного права є вимога примусити сторону до підписання акту.

В такому випадку підрядник не позбавлений права стягувати кошти за доказами про фактичне виконання робіт.

Отже, на переконання суду, між сторонами беззаперечно виникли відносини з підряду на виконання робіт з проведення капітального ремонту покрівлі будинку. Явним для суду є і персональний конфлікт сторін з 2001 року аж до часу вирішення спору в суді, яким сторони користуються для взаємного невизнання документів та обставин, що не сприяє вирішенню спору.

Але при цьому суд також враховує, що відповідач не заперечує виникнення між сторонами саме відносин підряду по капітальному ремонту покрівлі будинку по вул. Іллєнка 37 у м. Черкаси, де відповідач виступив замовником і сплатив аванс. Питання повернення цих коштів як безпідставно отриманих відповідач не ставив.

Відповідач, заявляючи усно в засіданні про необхідність призначення експертизи перших аркушів обох договорів щоб доказати підробку, одночасно не заявляє такого ж клопотання про потребу провести експертизу Акту № ОУ-000001 надання послуг від 21.06.2022 з підписом і печаткою самого відповідача, на предмет його підробки, а отже визнає цей Акт.

Суд вважає, що з огляду на зміст Акту - він містить всі необхідні відомості щоб прийти до висновку, що позивач виконав на користь відповідача роботи і послуги у вигляді Комплексу робіт по будівельним та ремонтним послугам за об`єктом: "Капітальний ремонт покрівлі житлового будинку по вул.Іллєнка, 37 м. Черкаси", вартість цих робіт складає 628 182,77 грн.

За змістом Акту відповідач прийняв роботи по якості, по строках та їх обсягу без зауважень.

Позивач прийняв в якості оплати за ці роботи аванс в розмірі 189 869,83 грн. і просить стягнути решту коштів в сумі 438 312,94 грн.

Суд відхиляє заперечення відповідача, що у справі немає доказів настання строку платежу за спірним залишком основного боргу, виходячи з наступного:

Суд вже обґрунтував відсутність переконливого критерію взяти до уваги перші аркуші того чи іншого примірника Договору-1 і Договору-2, де містяться, зокрема, умови про вартість та оплату робіт, щоб надати перевагу одній із сторін в питанні, чий примірник договору є достовірним.

За правилами ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд розцінює відносини між сторонами як підряд на виконання ремонтних робіт.

Тому в даному випадку слід застосовувати спеціальні правила ст. 854 ЦК України, яка визначає, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Настання цих обставин в повній мірі засвідчується Актом № ОУ-000001 надання послуг від 21.06.2022 з підписом та печатками обох сторін (а.с. 14).

Отже з моменту підписання цього Акту (як доказу остаточної здачі робіт) у відповідача виник обов`язок сплатити решту коштів за ремонт покрівлі, за мінусом авансу, який позивач вже прийняв в якості оплати.

З підстав викладеного, до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 438 312,94 грн. залишку боргу за виконані роботи.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 Цивільного Кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач також просить стягнути з відповідача 151 435,17 грн. інфляційних втрат та 43 122,79 грн. штрафних санкцій за прострочення сплати залишку основного боргу (за період з 22.06.2022 року по 01.10.2025 року).

Дані вимоги теж підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного:

За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вже вказав, що Актом №ОУ-0000001 надання послуг від 21.06.2022 підтверджується виникнення у відповідача зобов`язання повністю оплатити виконані роботи по капітальному ремонту покрівлі будинку.

Отже прострочення настає з 22.06.2022 року.

Розрахунки інфляційних та 3% річних позивачем зроблено вірно, судом вони перевірені за програмою "Ліга-Закон".

Відповідальність у вигляді інфляційних втрат та 3% річних по ст. 625 ЦК України встановлена законом, тому не має значення, чи була вона передбачена також і договором між сторонами. Обмежень для нарахування цих платежів законом не встановлено, як і вимог попереднього направлення вимоги кредитора до боржника про застосування цих нарахувань і їх сплати.

Доказів сплати цього боргу чи відсутності підстав (просрочений основний борг в розмірі 438312,94 грн.) для нарахування інфляційних втрат та 3% річних відповідачем суду не подано.

Отже до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить (за період прострочення з 22.06.2022 року по 01.10.2025 року) -- 151 435,17 грн. інфляційних втрат та 43122, 79 грн. як 3% річних.

Оскільки позов задоволено повністю, то на підставі ст. 129 ГПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 7 594,45 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України , -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Зінченко Сергія Яковича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь приватного підприємства "Буда" (код 21386535, м. Черкаси, провулок Артема, 14) -- 438 312,94 грн. залишок боргу за виконані роботи, 151 435,17 грн. інфляційних втрат, 43 122,79 грн. як 3% річних за будівельні та ремонтні послуги капітального ремонту покрівлі по вул. Іллєнка, 37 у м. Черкаси та 7 594,45 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2025 року

Суддя Н.М. Спаських