ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2025 р. Справа№ 910/6152/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Ткаченка Б.О.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Київпастранс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2025, повний текст рішення складено 08.08.2025

у справі № 910/6152/25 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Комунального підприємства «Київпастранс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія дистриб`юції»

про розірвання договору

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішень господарських судів

До суду звернулось комунальне підприємство «Київпастранс» з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія дистриб`юції» про розірвання договору підряду на виконання робіт від 15.01.2025 № 54.21-1.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.07.2025 відмовлено Комунальному підприємству «Київпастранс» у позові до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія дистриб`юції». Покладено судові витрати на комунальне підприємство «Київпастранс».

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням, Комунальне підприємство «Київпастранс» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити КП «Київпастранс» строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2025 у справі № 910/6152/25. Прийняти апеляційну скаргу до розгляду. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2025 у справі № 910/6152/25 за позовом КП «Київпастранс» до ТОВ «Імперія Дистриб`юції» про розірвання договору підряду на виконання робіт скасувати повністю. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги КП «Київпастранс» до ТОВ «Імперія Дистриб`юції» про розірвання договору підряду на виконання робіт в повному обсязі. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що п. 6.2.1 договору передбачено право позивача достроково розірвати договір за відсутності фінансування. Таким чином, умовами договору передбачено можливість розірвання договору за відсутності фінансування, оскільки при затвердженому об`ємі фінансування за рахунок коштів з міського бюджету м. Києва, джерело фінансування за власні кошти підприємства виключаються з фінансового плану підприємства, з метою цільового призначення та використання коштів територіальної громади.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказав на те, що пунктом 4.1. договору визначено, що оплата Робіт здійснюється за власні кошти підприємства. Також, позивачем не було обгрунтовано, яким чином у наказі Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.01.2025 №Н-15 з`явився об`єкт будівництва, по якому вже передбачається фінансування, але за рахунок власних коштів.

Також відповідач звертає увагу на те, що при прийнятті участі у процедурі закупівлі, учасником враховано і проєкт договору, який було запропоновано самим замовником. Проєктом договору було чітко передбачено про неможливість одностороннього розірвання договору.

Відповідач наголошує на тому, що з моменту оголошення процедури закупівлі до моменту укладання договору пройшло майже місяць, усі сторони усвідомлювали ризики, тому обставини, які вказували на настільки швидкі незаплановані істотні зміни обставин, які не міг передбачити замовник закупівлі, відсутні. Таким чином, при укладанні договору, замовник мав можливість та повинен був передбачити зміну джерел фінансування і мав можливість включити даний пункт до проєкту договору, який сам і запропонував потенційним учасникам, тобто, при укладанні договору, замовник мав наявні власні кошти (кошти від господарської діяльності підприємства), але після виграшу небажаного учасника, вирішив змінити джерела фінансування та розірвати чинний договір.

Відповідач зазначає про те, що з аналізу електронної системи закупівель «Прозорро» вбачається, що в усіх останніх закупівлях КП «Київпастранс», джерелами фінансування є «власний бюджет (кошти від господарської діяльності підприємства)», в підтвердження чого надаємо витяги з електронної системи закупівель «Прозорро» (плани закупівель, які наразі проводяться).

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/6152/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Київпастранс» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2025 у справі № 910/6152/25. Призначено справу № 910/6152/25 до розгляду у судовому засіданні 07.10.2025.

06.10.2025 від Комунального підприємства «Київпастранс» до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що у представника відсутня можливість прибути до суду.

07.10.2025 (через систему «Електронний суд») від Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія дистриб`юції» надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи.

У судове засідання 07.10.2025 представники сторін не з`явились.

На підставі ст. 202, 216 ГПК України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2025 відкладено розгляд справи № 910/6152/25 за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Київпастранс» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2025 на 04.11.2025.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, систематичні оголошення сигналу повітряної тривоги, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/6152/25 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників справи

Представники позивача та відповідача у судове засідання 04.11.2025 не з`явились, про дату, місце та час судового засідання повідомлені належним чином.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, 15.01.2025 між позивачем та відповідачем укладено договір підряду на виконання робіт № 54.25-1, відповідно до умов якого відповідач, за договором підрядник, зобов`язався власними і залученими силами та засобами, з використанням власних матеріальних ресурсів, на власний ризик виконати і здати в обумовлений цим договором строк роботи (далі роботи) за предметом закупівлі по об`єкту: «Капітальний ремонт станції «Романа Шухевича» лінії швидкісного трамваю на ж/м Троєщина від вул. Милославська до пересадочного вузла на міську електричку (ремонт конструкцій сходів)», код 45000000-7 за ДК 021:2015 «Будівельні роботи та поточний ремонт», відповідно до вимог проектно-кошторисної документації, у встановлений цим договором строк, згідно із затвердженим календарним графіком виконання робіт (додаток № 4), який є невід`ємною частиною цього договору, а позивач, за договором замовник, зобов`язався забезпечити прийняття виконаних робіт та здійснювати оплату на умовах визначених цим договором.

Договір укладено з відповідачем як переможцем процедури закупівлі № UA-2024-11-27-017465-a.

У п. 1.3 договору зазначено, що його умови цього договору визначені відповідно до тендерної документації позивача та тендерної пропозиції відповідача.

Згідно з пунктом 4.1 договору оплата робіт здійснюється за власні кошти позивача (підприємства).

Оплата за виконані роботи здійснюється позивачем протягом 90 (дев`яносто) робочих днів на підставі підписаних уповноваженими представниками сторін актів виконаних робіт (форма КБ-2в), довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) за фактично виконані роботи; сторони підписують акти виконаних робіт не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним місяцем (п. 4.1.1 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору строк виконання робіт: 3 місяці відповідно до проектно-кошторисної документації.

Згідно із п. 10.1. договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 30.08.2025 включно, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання своїх зобов`язань сторонами договору.

Пунктом 11.1 Договору встановлено, що істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами, крім випадків передбачених законодавством України, зокрема п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт, і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178.

27.01.2025 Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийняв наказ №Н-15 «Про капітальний ремонт об`єктів територіальної громади міста Києва, що фінансуються у 2025 році за рахунок бюджетних коштів по Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)», яким затверджено адресний перелік об`єктів для виконання робіт з капітального ремонту в межах бюджетних призначень на 2025 рік по Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), зокрема, по об`єкту: «Капітальний ремонт станції «Романа Шухевича» лінії швидкісного трамваю на ж/м Троєщина від вул. Милославська до пересадочного вузла на міську електричку».

31.01.2025 Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) наказом № Н-20 «Про затвердження паспортів бюджетних програм місцевого бюджету на 2025 рік» затвердив Паспорт бюджетної програми місцевого бюджету на 2025 рік щодо видатків бюджетного фінансування по вищезазначеному об`єкту.

Підставою для розірвання договору позивач визначає зміну джерел фінансування договору і така зміна, на думку позивача, є істотною зміною обставин (ст. 652 ЦК України).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що договору як юридичному факту властиві такі ознаки:

- в договорі виявляється воля не однієї особи, а двох чи кількох, причому волевиявлення учасників за своїм змістом мають збігатися і відповідати одне одному;

- договір це така спільна дія осіб, яка спрямована на досягнення певних цивільно-правових наслідків: встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Основною особливістю цивільних правовідносин є те, що вони засновані на рівності, автономії волі, майновій і організаційній відокремленості її суб`єктів. У зв`язку з цим однією із засад цивільного законодавства є свобода договору (ст. 3 ЦК України), суть якої розкрита у ст. 627 ЦК України і полягає у тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, свобода договору є багатоаспектним поняттям, яке включає в себе різні прояви: прийняття власного рішення про вступ у договірні відносини, самостійний вибір того, з ким буде вступати у правовідносини, визначення умов договору тощо. Одним і проявів свободи договору є не лише вільне укладення договору, а й розірвання та зміна його умов за їх згодою.

За загальним правилом договір повинен бути незмінним на весь час протягом його дії, а договірне зобов`язання виконуватись відповідно до тих умов, які сторони визначили при укладенні договору.

Розірвання договору спричиняє припинення договірного зобов`язання (ч. 2 ст. 653 ЦК України).

Оскільки договір укладається за згодою сторін, то загальне правила полягає у розірванні його у такий же спосіб.

Розірвання договору за рішенням суду допускається лише у випадках, передбачених договором або законом

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У розумінні ст. 652 Цивільного кодексу України зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, закон пов`язує можливість розірвання договору одночасно з наявністю істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, та з наявністю чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин, з яких сторони виходили, укладаючи договір.

Тоді як єдина підстава для розірвання договору зміна джерел фінансування договору не є істотною зміною обставин, яка відповідно до ст. 652 ЦК України, може бути підставою для розірвання договору за рішенням суду та не є підставою для задоволення позову.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх зміна джерел фінансування договору не є істотною зміною обставин, яка, відповідно до ст. 652 ЦК України, може бути підставою для розірвання договору за рішенням суду, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2025 у справі № 910/6152/25, відсутні.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Доводи скаржника щодо застосування п. 6.2.1 договору, яким передбачено право позивача достроково розірвати договір за відсутності фінансування, оцінюються колегією суддів апеляційної інстанції критично, оскільки позивачем не надано належних та вірогідних доказів на підтвердження відсутності фінансування у випадку оплати за виконані роботи згідно із договором.

При цьому, враховуючи п. 4.1 договору, колегія суддів апеляційної інстанції враховує те, що окрім бюджетного фінансування, позивач може виконати зобов`язання шляхом сплати з власних коштів, отриманих від власної діяльності, так і за рахунок кредитних коштів та інших не заборонених джерел.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи викладене вище, дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 21.07.2025 у справі № 910/6152/25, наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2025 у справі № 910/6152/25, відсутні.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає інші посилання скаржника, викладені ним у апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Комунального підприємства «Київпастранс» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2025 у справі № 910/6152/25 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2025 у справі № 910/6152/25 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 8, 11, 74, 129, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київпастранс» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2025 у справі № 910/6152/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2025 у справі № 910/6152/25 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу 910/6152/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова підписана 26.12.2025, зокрема, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Ткаченка Б.О.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.Г. Майданевич

Б.О. Ткаченко