УХВАЛА

19 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 925/731/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючої, Дроботової Т. Б., Зуєва В. А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Крамзалізничпостач"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 25.08.2025, постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2025 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2025

за заявою Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Завод обважнювачів"

до Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти"

про стягнення 6 346 072,92 грн,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Крамзалізничпостач" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2025, додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2025 та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 25.08.2025 про часткове визнання наказу Господарського суду Черкаської області від 12.02.2025 у справі № 925/731/18 таким, що не підлягає виконанню. Вказана касаційна скарга була подана 08.12.2025 через підсистему "Електронний суд".

11.12.2025 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" надійшла заява про долучення доказів сплати судового збору.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Крамзалізничпостач", Верховний Суд дійшов висновку про таке.

У поданій касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Крамзалізничпостач" просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 25.08.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2025 у справі № 925/731/18, якою суд апеляційної інстанції залишив без змін зазначену ухвалу. Господарський суд Черкаської області ухвалою від 25.08.2025 частково задовольнив заяву Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та визнав наказ Господарського суду Черкаської області від 12.02.2025 у справі № 925/731/18, виданий на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 10.01.2025 таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" на користь Приватного акціонерного товариства "Завод обважнювачів" 3 391 501,87 грн основного боргу на підставі договору від 25.09.2015 № К-ДБ-4-0925/1.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Аналогічне положення закріплено і у частині 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України .

За змістом частини 1 статті 304 Господарського процесуального кодексу України ухвали судів першої та апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини 1 статті 287 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу, зокрема, на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини 1 статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 23 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про внесення чи відмову у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Водночас вказана ухвала суду першої інстанції не належить до переліку ухвал визначених у пункті 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, які підлягають касаційному оскарженню після їх перегляду в апеляційному порядку.

Право на касаційне оскарження не є безумовним, а тому встановлення законодавцем процесуальних фільтрів доступу до касаційного суду не є обмеженням в отриманні судового захисту, оскільки це викликано виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість та єдність судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду". При цьому процесуальні обмеження зазвичай вводяться для забезпечення ефективності судочинства, а право на доступ до правосуддя, як відомо, не є абсолютним правом, і певні обмеження встановлюються законом з урахуванням потреб держави, суспільства чи окремих осіб.

З урахуванням наведеного Суд зазначає, що положення пункту 23 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України гарантують особі право саме на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції про визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, тоді як приписи статті 287 Господарського процесуального кодексу України виключають можливість оскарження таких ухвал в касаційному порядку.

Крім того, Суд звертає увагу скаржника на правову позицію об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену в постанові від 21.05.2021 у справі № 905/1623/20 з приводу можливості відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою на додаткову постанову до судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (додаткову постанову суду апеляційної інстанції щодо розподілу судових витрат у малозначній справі). У вказаній постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначено, що, виходячи з положень статті 244 Господарського процесуального кодексу України, додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акту, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З урахуванням наведеного можливість касаційного оскарження додаткової постанови апеляційного суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, ухваленої внаслідок прийняття первісної постанови, яка було прийнята за результатами перегляду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не передбачена.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Крамзалізничпостач" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2025, додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2025 та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 25.08.2025 у справі № 925/731/18.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, частиною 2 статті 292, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Крамзалізничпостач" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2025, додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2025 та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 25.08.2025 у справі № 925/731/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

В. А. Зуєв