ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 5024/212/2012

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Чолак Ю. В.,

розглянувши скаргу (вх. № 2-1868/25 від 01.12.2025) Рибалко Євгенія Євгенійовича на бездіяльність начальника Високопільського відділу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гончаренка Володимира Дмитровича

у справі № 5024/212/2012

за позовом Приватного підприємства "САВ-МК" (61072, Харківська обл., м. Харків, пр. Науки, буд. 56; )

до відповідача - Фізичної особи-підприємця Рибалко Євгенія Євгенійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 27 283,79 грн;

представники учасників справи:

від позивача не з`явився,

від відповідача (скаржника) Білецький О. В. (в режимі відеоконференції);

від відділу ДСВ не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2025 від Рибалко Євгенія Євгенійовича до Господарського суду Одеської області надійшла скарга (зареєстрована за вх. № 2-1868/25), в якій скаржник просить:

- визнати неправомірною бездіяльність начальника Високопільського відділу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гончаренка Володимира Дмитровича щодо незняття арешту/обтяжень та заборони відчуження з усього майна Рибалко Євгенія Євгенійовича, накладені згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 33148517 від 21.06.2012 р. чи інших постанов, винесених в рамках виконавчого провадження № 33148517;

- зобов`язати начальника Високопільського відділу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гончаренка Володимира Дмитровича зняти арешт/обтяження та заборону відчуження з усього майна Рибалко Євгенія Євгенійовича, накладені згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №33148517 від 21.06.2012 р. чи інших постанов, винесених в рамках виконавчого провадження № 33148517 (реєстраційний номер обтяження 12658170).

Скарга мотивована тим, що Високопільський відділ державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Відділ ДВС) безпідставно відмовився від зняття обтяжень з майна Рибалко Євгенія Євгенійовича у названому виконавчому провадженні.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2025 скаргу у справі № 5024/212/2012 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Лічману Л. В.

Ухвалою від 03.12.2025 скаргу прийнято до провадження суддею Лічманом Л. В., розгляд скарги призначено в засіданні суду на 22.12.2025 о 15:00, запропоновано позивачу та Відділу ДВС надати пояснення щодо скарги в строк до 19.12.2025.

В подальшому, розпорядженням керівника апарату суду від 17.12.2025 призначено повторний автоматизований розподіл скарги у зв`язку з відрахуванням судді Лічмана Л. В. зі штату суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2025 для розгляду скарги визначено суддю Господарського суду Одеської області Волкова Р. В.

Ухвалою від 18.12.2025 скаргу прийнято до провадження суддею Волковим Р. В. Водночас розгляд скарги постановлено здійснювати за матеріалами справи у змішаній формі.

У судовому засіданні, яке було призначено на 22.12.2025, представник скаржника підтримав вимоги скарги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Позивач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, в той час як про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Відділ ДВС явку свого представника у судове засідання не забезпечив, при цьому також був належним чином повідомлений про розгляд даної скарги.

22.12.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши скаргу, суд дійшов наступних висновків.

За ст. 339 ГПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Статтею 339-1 ГПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

В ході розгляду скарги суд встановив, що рішенням Господарського суду Херсонської області від 10.04.2012 у справі № 5024/212/2012 позов задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Рибалко Євгенія Євгенійовича на користь Приватного підприємства ,,САВ-МК 24 649,00 грн боргу, 74,00 грн інфляційних втрат, 186,39 грн 3% річних, 963,00 грн пені та 1 609,50 грн судового збору, в решті позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.05.2012 рішення Господарського суду Херсонської області від 10.04.2012 у справі № 5024/212/2012 залишено без змін.

05.06.2012 на виконання названого рішення Господарським судом Херсонської області видано відповідний наказ.

Наприкінці січня 2025 року скаржнику стало відомо, що на його нерухоме майно накладено арешт та що підставою такого обтяження нерухомого майна є постанова про відкриття виконавчого провадження № 33148517, яке перебувало на виконанні Відділу ДВС.

У лютому 2025 року представник скаржника звернувся до Відділу ДВС із адвокатським запитом про надання копій всіх матеріалів виконавчого провадження № 33148517 та повідомлення інформації із наданням підтверджуючих документів про те, чи скасовувався арешт нерухомого майна Рибалко Євгенія Євгенійовича та будь-які інші обмеження/обтяження, накладені в рамках виконавчого провадження №33148517.

У відповідь на адвокатський запит Відділ ДВС листом від 18.02.2025 № 110 повідомив, що виконавче провадження № 33148517 було закінчено 10.09.2012 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено за належністю до Солом`янського ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві. У відповіді також було зазначено, що надати копії матеріалів не вдається можливим, адже вони знищені. Щодо арешту чи скасування арешту у відповіді не було висвітлено жодної інформації, лише наявне посилання на ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на той час, згідно якої арешт не скасовується у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби.

В додаток до вказаної відповіді Відділ ДВС надав скаржнику роздруківку із "ВП-спецпідрозділ" від 17.02.2025, з якої вбачається, що на виконанні Відділу ДВС перебувало виконавче провадження № 33148517 з примусового виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 05.06.2012 № 5024/212/2012 про стягнення з Рибалко Євгенія Євгенійовича на користь ПП «САВ-МК» 27 408,63 грн боргу, в рамках якого було накладено спірне обтяження (арешт) на все нерухоме майно скаржника.

В подальшому, врахувавши отриману від Відділу ДВС інформацію, представник скаржника звернувся до Солом`янського ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із адвокатськими запитами від 20.02.2025 та від 11.04.2025, в яких просив надати аналогічні документи та відомості, що і в попередньому адвокатському запиті, скерованому до Відділу ДВС.

Листами від 10.04.2025 № 62696 та від 18.04.2025 № 70679 Солом`янський ВДВС повідомив, що на виконанні у цьому відділі не перебувають та не перебували виконавчі провадження, в яких боржником є Рибалко Євгеній Євгенійович. Також було повідомлено, що виконавче провадження № 33148517 перебувало на виконанні у Високопільському відділі ДВС, в той час як Солом`янському ВДВС у місті Києві недоступний перегляд інформації по цьому виконавчому провадженню, оскільки воно підвідомче Високопільському відділу ДВС.

У квітні 2025 року представник скаржника звернувся до Відділу ДВС із адвокатським запитом від 11.04.2025, в якому просив надати документальне підтвердження факту передачі ВП № 33148517 на виконання до Солом`янського ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві чи іншого відділу виконавчої служби.

Листом від 16.05.2025 № 237 Відділ ДВС повідомив, що виконати прохання про надання відповідних документів неможливо, оскільки згідно даних АСВП, а саме ВП спецпідрозділ виконавче провадження № 33148517, відкрите 21.06.2012, було закінчено 10.09.2012 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено за належністю до Солом`янського ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві.

У цьому ж листі Відділ ДВС повідомив наступне:

- 23.11.2012 було відкрито виконавче провадження № 35391006 по виконанню наказу Господарського суду Херсонської області від 05.06.2012 № 5024/212/2012, яке було закінчено 03.04.2013 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»;

- 27.05.2013 було відкрито виконавче провадження № 38151069 по виконанню наказу Господарського суду Херсонської області від 05.06.2012 № 5024/212/2012, яке було закінчено 17.09.2013 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»;

- 10.12.2013 було відкрито виконавче провадження № 41177995 по виконанню наказу Господарського суду Херсонської області від 05.06.2012 № 5024/212/2012, яке було закінчено 28.05.2014 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»;

- надати копії матеріалів виконавчого провадження немає можливості, оскільки вони знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання, що становить три роки з моменту здачі їх до архіву.

В додаток до листа Відділ ДВС надав витяги зі спецрозділу по вищевказаним виконавчим провадженням.

09.10.2025 представник скаржника подав до Відділу ДВС заяву, в якій просив вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту/обтяжень з усього майна Рибалко Євгенія Євгенійовича, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 33148517 від 21.06.2012 чи інших постанов, винесених в рамках виконавчого провадження № 33148517.

У відповідь на вказану заяву Відділ ДВС листом від 13.11.2025 № 554 повідомив, що виконати прохання скаржника в повній мірі неможливо у зв`язку з тим, що згідно даних АСВП, а саме ВП - спецпідрозділ виконавче провадження № 33148517 було закінчено 10.09.2012 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та передано за належністю до Солом`янського ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві. У цьому ж листі Відділ ДВС знову послався на ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої арешт не скасовується у разі направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби. Тобто, у відповідь на заяву про скасування арешту та обтяжень на майно Відділ ДВС продублював текст відповіді на перший адвокатський запит та додав лише те, що вичерпний перелік підстав для зняття арешту наведено у ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відмова зняти арешт з майна скаржника стала підставою для його звернення до господарського суду зі скаргою на бездіяльність начальника Відділу ДВС.

Як зазначено вище, 10.09.2012 виконавче провадження №33148517 (в рамках якого накладено спірний арешт) закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено виконавчий документ за належністю до Солом`янського ВДВС.

Відповідно до п.п. 6.4 - 6.7 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 (в редакції, чинній станом на 10.09.2012), передача виконавчого провадження до іншого органу ДВС або у зв`язку з утворенням виконавчої групи при іншому органі ДВС здійснюється за вмотивованою постановою особи, яка прийняла рішення про передачу матеріалів виконавчого провадження, яка надсилається сторонам виконавчого провадження та до відповідного органу ДВС.

У постанові обов`язково зазначаються обставини, які обумовили передачу виконавчого провадження, особа, якій передаються матеріали виконавчого провадження (керівник виконавчої групи), а також встановлюються строки передачі, які не можуть перевищувати п`яти робочих днів.

При передачі матеріалів виконавчого провадження до іншого органу ДВС державний виконавець або керівник виконавчої групи в день одержання матеріалів виконавчого провадження виносить постанову про прийняття виконавчого провадження до виконання, яку надсилає сторонам виконавчого провадження із супровідним листом, у якому зазначає свій робочий телефон, дні прийому та місцезнаходження органу ДВС, до якого передано виконавче провадження або при якому утворено виконавчу групу.

При передачі виконавчого провадження з одного органу ДВС до іншого, від одного державного виконавця до іншого відповідні відомості заносяться до Єдиного реєстру.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби. Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Тобто, при передачі матеріалів виконавчого провадження з одного відділу ДВС до іншого, відділ ДВС, який приймає матеріли, не формує нове провадження, а приймає передане виконавче провадження з іншого відділу до виконання. Саме тому арешт, накладений в рамках виконавчого провадження, яке передано до іншого відділу, при передачі не знімається/скасовується, адже це провадження надалі виконуватиметься, але іншим органом.

Втім, як свідчать матеріали скарги, Солом`янський ВДВС зазначає, що на його виконанні не перебувають та не перебували виконавчі провадження, в яких боржником є ОСОБА_1 , водночас повідомляючи, що виконавче провадження № 33148517 перебувало на виконанні у Високопільському Відділі ДВС.

Відтак вірогідно, що після отримання виконавчого документа від Високопільського Відділу ДВС, Солом`янський ВДВС не прийняв виконавчий документ до виконання та повернув його назад до Високопільського Відділу ДВС.

Проте, як вбачається з наявних матеріалів, замість прийняття (відновлення) вже відкритого виконавчого провадження № 33148517, Відділ ДВС декілька разів відкривав нові (№ 35391006, № 38151069 та № 41177995), що не узгоджується з положеннями Закону в редакції, чинній на той час.

Так, скаржник наголошує, що через неправомірні дії державного виконавця Відділу ДВС, який після повернення матеріалів не поновив провадження, а просто відкрив нове, логічне завершення виконавчого провадження №33148517 унеможливилось і, як саме провадження, так і арешти та заборони, накладені в його рамках, до сьогодні «зависли» через порушення, допущені Відділом ДВС.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на 10.09.2012) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Отже, зазначена норма встановлювала, що у разі винесення постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець має в ній зазначити про скасування арешту, накладеного на майно боржника

Як встановлено судом, наразі на примусовому виконанні Відділу ДВС відсутні відкриті виконавчі провадження відносно боржника - ОСОБА_1 . При цьому, раніше відкриті виконавчі провадження були знищені у зв`язку із закінченням строку їх зберігання.

Згідно з ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд звертає увагу на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно він не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відмінну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зміст цієї статті свідчить, що нею на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. У рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи є вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Водночас, за відсутності у Відділі ДВС будь-яких матеріалів виконавчого провадження, у суду відсутня можливість достеменно встановити чи було державним виконавцем при закінченні виконавчого провадження № 33148517 знято арешт з майна Рибалко Євгенія Євгенійовича.

Разом з цим, наявні матеріали скарги в їх сукупності свідчать про існування станом на даний час обтяження майна Рибалко Євгенія Євгенійовича, накладеного на підставі постанови державного виконавця Відділу ДВС від 21.06.2012 про відкриття виконавчого провадження № 33148517 (реєстраційний номер обтяження 12658170).

Згідно зі ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Не зняття державним виконавцем арешту з належного відповідачу майна стало наслідком обмеження розпоряджатись відповідачем власним майном, що є недопустимим.

Відділ ДВС не надав жодних належних та допустимих доказів того, що державним виконавцем вчинено дії щодо зняття арешту з майна боржника після закінчення виконавчого провадження № 33148517 з примусового виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 10.04.2012 у справі № 5024/212/2012.

В постанові від 14.08.2023 у справі № 927/322/14 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив, що наявність протягом тривалого часу (майже 10 років) не скасованого арешту на майно боржника за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, розглянувши скаргу ОСОБА_1 , суд виснує, що при відсутності будь-якої інформації стосовно відкритих виконавчих проваджень щодо боржника та відсутності будь-яких претензій стягувача, який був належним чином повідомлений про розгляд даної скарги, наявність протягом тривалого часу арешту на належне скаржнику на праві власності майно, порушує його законні права та інтереси як власника належного йому нерухомого майна в частині вільного володіння, користування і розпорядження своєю власністю, що є неприпустимим. При цьому, до матеріалів справи Відділом ДВС не надано належних та допустимих доказів вчинення дій щодо скасування арешту майна скаржника.

З урахуванням всього вищезазначеного, скарга ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу ДВС підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 339, 339-1, 341-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу (вх. № 2-1868/25 від 01.12.2025) ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Високопільського відділу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гончаренка Володимира Дмитровича у справі № 5024/212/2012 - задовольнити.

2. Визнати неправомірною бездіяльність начальника Високопільського відділу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гончаренка Володимира Дмитровича щодо не зняття арешту/обтяжень та заборони відчуження з усього майна ОСОБА_1 , накладених згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 33148517 від 21.06.2012 р. чи інших постанов, винесених в рамках виконавчого провадження № 33148517.

3. Зобов`язати начальника Високопільського відділу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гончаренка Володимира Дмитровича зняти арешт/обтяження та заборону відчуження з усього майна ОСОБА_1 , накладені згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 33148517 від 21.06.2012 р. чи інших постанов, винесених в рамках виконавчого провадження № 33148517 (реєстраційний номер обтяження 12658170).

Вступну та резолютивну частини ухвали оголошено у судовому засіданні 22 грудня 2025 р. Повну ухвалу складено та підписано 25 грудня 2025 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строк, визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.В. Волков