ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1229/25

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Воробйова І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Мезенцев О.О. - адвокат, діє на підставі ордеру серії АМ №1161054 від 14.10.2025;

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпіджі"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІН-АУТ СІСТЕМ"

про стягнення 265 954,31 грн. (292 187,64 грн. з урахуванням заяви вх. №г.с. 01-44/3244/25 від 14.10.2025 про збільшення позовних вимог)

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 265 954,31 грн. збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов договору субпідряду № 51-2023 від 16.02.2023 ним оплачено комплекс виконаних робіт з благоустрою та озеленення території. Проте, відповідач всупереч нормам Податкового кодексу України не здійснив реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 15.09.2025 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання.

14.10.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява (вх. № 01-44/3244/25 від 14.10.2025) про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача 292 187,64 грн. збитків.

Ухвалою суду від 11.11.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпіджі" (вх. № 01-44/3244/25 від 14.10.2025) про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду.

17.11.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли письмові пояснення, згідно яких останній просить відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що за платіжною інструкцією №245 від 23.02.2023 на суму 200 000,00 грн. (ПДВ на суму 33 333,33 грн.) зареєстрована податкова накладна №3 від 23.02.2023 на суму 200 000,00 грн. (ПДВ на суму 33 333,33 грн.), що підтверджується податковою накладною №3 від 23.02.2023, квитанцією про реєстрацією податкової накладної від 20.03.2023 та рішенням про реєстрацією податкової накладної №8453513/44475690 від 20.03.2023.

Отже, відповідач стверджує, що податкова накладна за договором субпідряду №51-2023 від 16.02.2023 на загальну суму 33 333,33 грн. відповідачем була належним чином зареєстрована, що спростовує заявлені позовні вимоги в цій частині.

Також відповідач посилався на те, що протиправною поведінкою відповідача є допущена ним протиправна бездіяльність, яка полягає у невиконанні дій зі складання та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних з ПДВ в день виникнення податкових зобов`язань, визначених у відповідності з нормами ст. 187 Податкового кодексу України, що є порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України за операціями з надання позивачу послуг (виконання робіт) за договором субпідряду № 51-2023 від 16.02.2023 року на суму ПДВ 292 187,64 грн.

При цьому відповідач відзначає, що обов`язок відповідача зі складання та реєстрації податкових накладних є його обов`язком як платника ПДВ у публічно-правових відносинах. Однак у разі визначення такого обов`язку у господарському договорі такий обов`язок стає також і господарсько-договірним зобов`язанням перед позивачем, і саме невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків.

Тому, оцінюючи доведеність обставин понесення позивачем витрат зі сплати самостійно задекларованих ним податкових зобов`язань з ПДВ за спірні періоди, відповідач зазначив, що матеріали справи не містять ні доказів донарахування позивачу податкових зобов`язань зі сплати ПДВ рішенням податкового органу, ні доказів фактичної сплати цих податкових зобов`язань до державного бюджету, тобто відсутні докази реальності понесення таких збитків.

18.11.2025 Господарський суд Житомирської області ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав зменшені позовні вимоги з урахуванням зареєстрованої податкової накладної № 3 від 23.02.2023.

Відповідач в судове засідання уповноваженого представника не направив. Матеріали справи містять заяву відповідача від 14.12.2025 про розгляд справи у відсутність його представника.

Оскільки явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, суд вважає, що його неявка не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 16.02.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юпіджі" (Замовник/Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІН-АУТ СІСТЕМ" (Субпідрядник/Відповідач) укладено Договір субпідряду №51-2023 (а.с. 9-15), відповідно до якого Підрядник бере на себе зобов`язання на свій ризик виконати роботи з благоустрою та озелененню території АЗС за адресою: Нове будівництво АЗК та АГЗП з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Глибочицька територіальна громада, ділянка №525, а Замовник зобов`язується надати Підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектну документацію, забезпечити необхідними дозволами на проведення робіт (п.п. 1.1. Договору).

Згідно п. 1.2. Договору Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи за актом виконаних робіт (форма КБ-2в).

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що загальна вартість робіт та поставлених матеріалів фіксується кошторисами та актами виконаних робіт, згідно Договірної ціни, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Також п.п. 4.2. Договору сторони погодили, що Замовник перераховує Підряднику передоплату в розмірі 200 000,00 гри., в тому числі ПДВ-20%, що включає в себе - вартість матеріалів та транспортні витрати.

Оплата за цим Договором здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування Замовником на банківський поточний рахунок Підрядника коштів у національній валюті України на підставі актів виконаних робіт та довідок про їх вартість. Замовник зобов`язаний протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів з моменту підписання акта приймання виконаних робіт (КБ-2в) Генпідрядником, здійснити оплату виконаних робіт за вирахуванням (урахуванням) сплаченого авансу відповідно.

Відповідно до п.п. 10.6. Договору даний Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до моменту повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Замовник на виконання умов Договору здійснив попередню оплату згідно рахунку №2209 від 09.12.2022 на суму 200 000,00 грн. у т.ч. ПДВ 7100,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №245 від 23.02.2023 (а.с. 18).

В послідуючому Замовник відповідно до умов Договору здійснив оплату за комплекс робіт з озеленення та благоустрою території:

- згідно рахунку №17 від 13.06.2023 на суму 100 000,00 грн. у т.ч. ПДВ 16666,67 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1279 від 01.08.2023 (а.с. 19);

- згідно рахунку №11 від 19.05.2023 на суму 100 000,00 грн. у т.ч. ПДВ 16666,67 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №791 від 24.05.2023 (а.с.23);

- згідно рахунку №20 від 07.09.2023на суму 153 125,88 грн. у т.ч. ПДВ 25520.98 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1520 від 11.09.2023 (а.с. 27);

- згідно рахунку №17 від 13.06.2023 на суму 300 000,00 грн. у т.ч. ПДВ 50000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №978 від 15.06.2023 (а.с. 31);

- згідно рахунку №14 від 26.05.2023 на суму 200 000,00 грн. у т.ч. ПДВ 33333,33 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №855 від 01.06.2023 (а.с. 35);

- згідно рахунку №9 від 02.05.2023 року на суму 200 000.00 грн. у т.ч. ПДВ 33333,33 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №626 від 03.05.2023 (а.с. 39);

- згідно рахунку №11 від 19.05.2023 на суму 200 000,00 грн. у т.ч. ПДВ 33333,33 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №766 від 19.05.2023 (а.с. 47);

- згідно рахунку №6 від 22.03.2023 року на суму 300 000,00 грн. у т.ч. ПДВ 50000.00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №411 від 28.03.2023 (а.с. 43).

Разом з тим, в ході розгляду справи судом встановлено, що у платіжній інструкції №245 від 23.02.2023 на суму 200 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 7 100,00 грн., сума ПДВ зазначена невірно, оскільки згідно пп. "а" п. 193.1 ст. 193 ПК України ставка податку на вказану базу оподаткування становить 20 відсотків, та у відповідності до п. 194.1.1 ст. 194 ПК України додається до вартості ціни товарів/послуг.

Таким чином, правильним відображенням суми ПДВ в платіжній інструкції №245 від 23.02.2023 є сума 33 333,33 грн. (200 000,00/6). Аналогічні розрахунки ПДВ проведеної Позивачем в платіжних інструкціях №626 від 03.05.2023, №766 від 19.05.2023, №855 від 01.06.2023.

Саме з урахуванням наведеного, позивачем збільшено розмір позовних вимог згідно заяви вх. № 01-44/3244/25 від 14.10.2025

На виконання Договору Виконавець виконав наступні роботи (послуги), що підтверджується актом виконаних робіт (наданих послуг) №11 від 07.09.2023 на суму 1 053 125,88 гри. в т.ч. ПДВ 175 520,50 грн., №10 від 11.05.2023 на суму 700000,00 грн. в т.ч. ПДВ 116 666,67 грн.

На виконання пунктів 201.7, 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України Відповідачем за правилом першої події відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України були складені податкові накладні, а саме: № 20 від 01.08.2023 на суму 100 000,00 грн.. у т.ч. ПДВ - 16666,67 грн.; №16 від 24.05.2023 на суму 100 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 16666,67 грн.; №27 від 07.09.2023 на суму 153125,88 грн. у т.ч. ПДВ - 25520,98 грн.; №20 від 15.06.2023 на суму 300000,00 грн. у т.ч. ПДВ - 50000,00 грн.; №18 від 01.06.2023 на суму 200000,00 грн. у т.ч. ПДВ 33333,33 грн.; №12 від 03.05.2023 на суму 200000,00 грн. у т.ч. ПДВ 33333,33 грн.; №31 від 19.05.2023 на суму 200000,00 грн. у т.ч. ПДВ 33333,33 грн.; №8 від 28.03.2023 на суму 300000,00 грн. у т.ч. ПДВ 50000,00 гри.

Як зазначив Позивач, зазначені податкові накладні Відповідач направив засобами телекомунікаційного зв`язку до ДПС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні були прийняті, однак їх реєстрація була зупинена, про що було надіслано квитанції від 04.09.2023 за реєстраційним №, від 16.06.2023 за реєстраційним №, від 02.10.2023 за реєстраційним №, від 19.07.2023 за реєстраційним №, від 30.06.2023 за реєстраційним №, від 05.06.2023 за року за реєстраційним №.

Відповідно до пункту 201.16 ст. 201 ПК України підставою для зупинення реєстрації податкової накладної визначено: Обсяг постачання товару/послуги 81.30.10-00.00, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

З урахуванням наведеного Позивач, звертаючись до суду з даним позовом зазначив, що за вказаною господарською операцією Відповідач в порушення статті 201 ПК України не зареєстрував податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, тим самим позбавив Позивача права на віднесення суми сплаченого ПДВ за даною операцією до складу податкового кредиту у сумі 292 187,64 гри., що призвело до втрати Позивачем права на податковий кредит та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на суму 292 187,64 гри. і, як наслідок, понесений Позивачем збитків у вказаній сумі.

Проте, Відповідачем під час розгляду справи відзначено, що за платіжною інструкцією №245 від 23.02.2023 на суму 200 000,00 грн. (ПДВ на суму 33 333,33 грн.) була зареєстрована податкова накладна №3 від 23.02.2023 на суму 200 000,00 грн. (ПДВ на суму 33 333,33 грн.), що підтверджується податковою накладною №3 від 23.02.2023, квитанцією про реєстрацією податкової накладної від 20.03.2023 та рішенням про реєстрацією податкової накладної №8453513/44475690 від 20.03.2023 (а.с. 108-109).

Як зазначалося раніше, представник позивача в судовому засіданні 16.12.2025 підтвердив, що за платіжною інструкцією №245 від 23.02.2023 на суму 200 000,00 грн. (ПДВ на суму 33 333,33 грн.) була зареєстрована податкова накладна №3 від 23.02.2023, зазначивши, що сума позову підлягає зменшенню на суму ПДВ по зареєстрованій податковій накладній №3 від 23.02.2023.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 статті 838 ЦК України визначено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

У відповідності до п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції станом час виникнення податкових зобов`язань), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п. 201.7. Податкового кодексу, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Отже, згідно п. 201.10 ст.201 ПК України, на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом встановлено, що станом на день звернення позивача до суду з даним позовом реєстрація податкових накладних на суму 1 553 125,88 грн., з яких ПДВ 258 854,31 грн. відповідачем проведена не була.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, в силу вимог п.198.1 ст.198 ПК України, виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пп. "а" п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Згідно п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідно до наведеного, лише зареєстрована в Єдиному реєстрі податкова накладна є підставою для формування податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Проте, відповідач не виконав належним чином свого обов`язку щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 258 854,31 грн.

Розглядаючи даний спір суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Тому позовна вимога покупця про зобов`язання продавця здійснити таку реєстрацію не є способом захисту у господарських правовідносинах і не підлягає розгляду в суді жодної юрисдикції. Належним способом захисту для покупця може бути звернення до продавця з позовом про відшкодування збитків, завданих порушенням його обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Підставою для відшкодування збитків відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України є порушення зобов`язання.

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки .

З огляду на наведені норми для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

При цьому хоча обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, невиконання такого обов`язку фактично завдало позивачу збитків (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18).

Тому має місце причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення суми ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення. (Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду від 10.01.2022 у справі № 910/3338/21).

Відповідач встановленого Податковим кодексом України обов`язку щодо реєстрації податкових накладних належним чином не виконав.

З огляду на викладене вище вбачається, що такі порушення відповідача позбавили позивача права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 258 854,31 грн., тобто позивач поніс збитки.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між неналежним виконанням відповідачем визначеного законом обов`язку зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.

Судом встановлено та наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що податкова накладна № 3 від 23.02.2023 за договором субпідряду № 51-2023 від 16.02.2023 зареєстрована відповідачем в ЄРПН, на загальну суму 200 000 грн. (загальний розмір ПДВ 33333,33 грн.) (а.с. 108-109).

Проте, матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем вимог податкового законодавства щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН по договору субпідряду 51-2023 від 16.02.2023 на загальну суму 1 553 125,88 грн. (загальний розмір ПДВ 258 854,31 грн.).

З огляду на те, що відповідач не виконав зобов`язань щодо реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, в результаті чого позивач втратив право на податковий кредит за згаданими вище податковими накладними, вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків у розмірі ПДВ, а саме в сумі 258 854,31 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 258 854,31 грн. - збитків обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. В іншій частині позову суд відмовляє.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІН-АУТ СІСТЕМ" (11500, Житомирська область, м. Коростень, вул. Полякова, 24, )

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпіджі" (11500, Житомирська область, м. Коростень, вул. Толстого, 5 , ) 258 854,31 грн. - збитків, а також 3 882,81 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 25.12.25

Суддя Кудряшова Ю.В.

Список розсилки:

1 - позивачу в Електронний кабінет

2 - представнику відповідач в Електронний кабінет