ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2025 р. Справа№ 910/4700/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання: Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Боричевський В.М;

від відповідача: Тєплова В.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 року (повне судове рішення складено 08.09.2025)

у справі № 910/4700/25 (суддя - Головіна К.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут»

до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

про стгянення 58 302 394, 61 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення заборгованості в сумі 58 302 394, 61 грн за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел № 06/19-76 від 07.01.2019.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №06/19-76 від 07.01.2019 в частині своєчасної сплати вартості купленої електричної енергії за «зеленим тарифом», у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість.

У позові ТОВ «Волиньелектрозбут» просить стягнути з відповідача основний борг у сумі 52 310 949,15 грн, 3% річних у сумі 900 107,08 грн та інфляційні втрати в сумі 5 091 341,38 грн, що разом складає 58 302 394,61 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення заборгованості в сумі 58 302 394,61 грн за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел № 06/19-76 від 07.01.2019.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №06/19-76 від 07.01.2019 в частині своєчасної сплати вартості купленої електричної енергії за «зеленим тарифом», у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість.

У позові ТОВ «Волиньелектрозбут» просить стягнути з відповідача основний борг у сумі 52 310 949,15 грн, 3% річних у сумі 900 107,08 грн та інфляційні втрати в сумі 5 091 341, 38 грн, що разом складає 58 302 394,61 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 закрито провадження в частині стягнення 6 370 590, 49 грн основної заборгованості. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 51 931 804,12 грн задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» заборгованість у сумі 45 940 358, 66 грн, 3% річних у сумі 900 107, 08 грн, інфляційні втрати у сумі 5 086 271, 97 грн та судовий збір у сумі 623 121, 08 грн. У решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі №910/4700/25 щодо задоволених позовних вимог ТОВ «Волиньелектрозбут» та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що законом не передбачено покриття витрат оператора системи передачі на виконання спеціальних обов`язків з інших джерел, аніж з тарифу на послуги з передачі електричної енергії та поза розміром, ніж це встановлено у тарифі НКРЕКП. А тому, у скаржника відсутня вина у порушенні зобов`язання.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Коротун О.М., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі №910/4700/25 залишено без руху та надано заявникові строк на усунення недоліків десять днів з дня отримання копії ухвали.

На виконання вищезазначеної ухвали суду, 16.10.2025 від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано докази доплати сплати судового збору у розмірі 934 681,28 грн. Отже, скаржником усунуто недоліки апеляційної скарги у встановлений процесуальний строк.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» та призначено до розгляду на 10.12.2025.

27.10.2025 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній зазначив, що ані умови договору, ані Порядок купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 не ставляться в залежність своєчасність здійснення оплати замовником за отриману послугу від включення відповідних витрат до структури тарифу зі сторони НКРЕКП. Відстуність належного обсягу витрат на оплату послуг із забезпечення збільшення частки виробництва з альтернативних джерел в структурі тарифу на послуги з передачі електричної енергії не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Представник позивача у судовому засіданні 10.12.2025 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні 10.12.2025 підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 01.07.2019 між ТОВ «Волиньелектрозбут» (надалі - постачальник послуг) та ДП «НЕК «Укренерго», правонаступником якої є ПрАТ «НЕК «Укренерго» (надалі - замовник), був укладений договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел № 06/19-76 (далі - договір), за умовами якого для забезпечення покриття економічно обґрунтованих витрат постачальник послуг на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом надає замовнику послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (далі - послуги) в обсягах та на умовах, визначених цим договором (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору замовник сплачує постачальнику вартість наданих послуг відповідно до умов цього договору. Вартість та порядок оплати послуги визначаються відповідно до вимог Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641, у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом постачальником послуг (п. 2.1 договору).

Згідно з пп. 2 п. 3.1 договору постачальник послуг зобов`язаний затверджувати вартість послуг у регулятора відповідно до глав 11 та 12 Порядку (глав 12 та 13 в редакції додаткової угоди № 4 від 28.01.2021).

У свою чергу, згідно з пп. 4 п. 3.3 договору, замовник зобов`язаний у повному обсязі здійснювати оплату вартості послуги, розрахованої постачальником та затвердженої регулятором. Замовник зобов`язаний проводити оплату вартості послуг виключно у грошовій формі (пп. 6 вказаного пункту).

Вказаний договір набирає чинності з 01.07.2019 та діє до 31.12.2025 (п. 8.1 договору в редакції додаткової угоди № 10).

У подальшому сторони уклали ряд додаткових угод, якими вносилися зміни до договору: № 1 від 01.07.2019, № 2 від 03.06.2020, № 3 від 30.12.2020, № 4 від 28.01.2021, № 5 від 20.12.2021, № 6, № 7 та № 10.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, врегулювання відносини, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначені Законом України «Про ринок електричної енергії».

Виходячи з положень вказаного Закону, а також постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, (далі - НКРЕКП, регулятор) № 429 від 14.06.2018, постачальником універсальних послуг та учасником ринку електричної енергії, який проводить господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу є - ТОВ «Волиньелектрозбут». У свою чергу ПрАТ «НЕК «Укренерго» є оператором системи передачі та здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління об`єднаної енергетичної системи України.

Відповідно до п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі - це юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Згідно з п. 8 ст. 33 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі виконує покладені на нього спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, зокрема, загальносуспільний інтерес зі збільшення частки виробництва енергії з альтернативних джерел, підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії, інших спеціальних обов`язків.

Частиною 6 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що постачальник універсальних послуг одночасно з виконанням обов`язку щодо купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом у приватних домогосподарств, величина встановленої потужності генеруючих установок яких не перевищує 50 кВт, надає оператору системи передачі послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії. Розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії здійснюється постачальником універсальних послуг відповідно до порядку купівлі електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії. Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії затверджується регулятором.

Отже згідно з положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії» на відповідача, який є оператором системи передачі об`єднаної енергетичної системи України, та позивача, який виконує функції постачальника універсальних послуг, вказаним Законом покладено спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, зокрема, спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.

Постановою НКРЕКП № 641 від 26.04.2019 (із змінами) затверджено Порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел (далі - Порядок № 641), який поширюється на виробників електричної енергії за «зеленим» тарифом, кандидатів у такі виробники, переможців аукціону, гарантованого покупця, постачальників електричної енергії, що виконують функцію постачальника універсальних послуг (далі - ПУП), оператора системи передачі (далі - ОСП) та адміністратора комерційного обліку (п. 1.2 глави 1 Порядку № 641).

Відповідно до п. 15.4 глави 15 вказаного Порядку (тут і далі - в редакції, чинній на час спірних відносин) ОСП здійснює 100% оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі протягом трьох робочих днів з дати затвердження регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП у розрахунковому місяці.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання умов укладеного договору у період з квітня 2024 по червень 2024, а також з серпня 2024 по грудень 2024 сторонами були складені та підписані акти приймання - передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел на загальну суму 154 115 331,49 грн., а саме: № 04/24-ЗТ від 30.04.2024 на суму 27 418 040, 54 грн, № 05/24-ЗТ від 31.05.2024 на суму 35 395 223,75 грн, № 06/24-ЗТ від 30.06.2024 на суму 24 776 049, 41 грн, № 08/24-ЗТ від 31.08.2024 на суму 28 105 067, 60 грн, № 09/24-ЗТ від 30.09.2024 на суму 19 615 429, 68 грн, № 10/24-ЗТ від 31.10.2024 на суму 12 777 982, 00 грн, № 11/24-ЗТ від 30.11.2024 на суму 4 992 698,72 грн, № 12/24-ЗТ від 31.12.2024 на суму 1 034 839, 79 грн

Також встановлено, що Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у відповідний період був затверджений розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданих постачальниками універсальних послуг, а саме: за квітень 2024 - постановою НКРЕП № 1057 від 28.05.2024 у сумі 22 848 367,12 грн (без ПДВ); за травень 2024 - постановою НКРЕП № 1210 від 26.06.2024 у сумі 29 496 019,79 грн (без ПДВ); за червень 2024 - постановою НКРЕП № 1409 від 31.07.2024 у сумі 20 646 707,84 грн (без ПДВ); за серпень 2024 - постановою НКРЕП № 1702 від 01.10.2024 у сумі 23 420 889,67 грн (без ПДВ); за вересень 2024 - постановою НКРЕП № 1855 від 29.10.2024 у сумі 16 346 191,40 грн (без ПДВ); за жовтень 2024 - постановою НКРЕП № 2017 від 26.11.2024 у сумі 10 648 318,33 грн (без ПДВ); за листопад 2024 - постановою НКРЕП № 2364 від 24.12.2024 у сумі 4 160 582,27 грн (без ПДВ); за грудень 2024 - постановою НКРЕП № 113 від 28.01.2024 у сумі 862 366,49 грн (без ПДВ).

Отже, за умовами договору (п. 2.1), Порядку та з урахуванням постанов НКРЕКП, якими затверджені розміри вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальниками універсальних послуг за періоди: квітень 2024 - червень 2024, серпень 2024 - грудень 2024, кінцеві терміни оплати актів приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел до договору від № 06/19-76 від 07.01.2019 становлять: за актом № 04/24-ЗТ від 30.04.2024 - 31.05.2024; за актом № 05/24-ЗТ від 31.05.2024 - 29.06.2024; за актом № 06/24-ЗТ від 30.06.2024 - 03.08.2024; за актом № 08/24-ЗТ від 31.08.2024 - 04.10.2024; за актом № 09/24-ЗТ від 30.09.2024 - 01.11.2024; за актом № 10/24-ЗТ від 31.10.2024 - 29.11.2024; за актом № 11/24-ЗТ від 30.11.2024 - 27.12.2024; № 12/24-ЗТ від 31.12.2024 - 31.01.2025.

У свою чергу, ПрАТ «НЕК «Укренерго» здійснило часткову оплату актів приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел до договору за спірні періоди у сумі 101 804 382, 34 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних інструкцій.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел № 06/19-76 від 07.01.2019 у відповідача виникла заборгованість у сумі 52 310 949, 15 грн (154 115 331,49 грн - 101 804 382, 34 грн).

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач сплатив частину наявного в нього боргу - на суму 6 370 590,49 грн, що вбачається з наданих відповідачем платіжних інструкцій № ПУП009285 від 23.04.2025 на суму 593 815, 55 грн, № ПУП010485 від 06.06.2025 на суму 3 045 514, 61 грн, № ПУП009929 від 19.05.2025 на суму 2 731 260, 33 грн.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції обгрунтовано закрив провадження у справі в частині стягнення 6 370 590, 49 грн основного боргу, у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Щодо решти основного боргу відповідача, який складає 45 940 358, 66 грн, то скаржник зазначає, що відсутність належного забезпечення покриття економічно обґрунтованих витрат учасника ринку на виконання спеціальних обов`язків, покладених на відповідача, виключає наявність вини цього учасника ринку електричної енергії у простроченні виконання грошових зобов`язань, тому немає підстав для покладення на відповідача відповідальності.

Судом першої інстанції обгрунтовано відхилено доводи апелянта про те, що оплата вартості послуг наданих позивачем із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за спірний період можлива лише у разі включення відповідних витрат до структури тарифу зі сторони НКРЕКП, як регулятора ринку електричної енергії, і зазначені об`єктивні причини унеможливили вчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань за спірним договором. Судом першої інстанції вірно зазначено, що п. 3.3. договору чітко узгоджено порядок оплати наданих послуг за відповідними актами, які складаються з урахуванням відповідного розрахунку, які були підписані сторонами без зауважень і заперечень, і які, відповідно, є належними, допустимими та достатніми доказами в підтвердження надання позивачем та прийняття відповідачем визначеного актами обсягу послуг та їх вартості, а отже, є наявними підстави виникнення у відповідача чітко обумовленого грошового зобов`язання з оплати наданих послуг у сумах.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на доводи про те, що прострочення виконання грошового зобов`язання виникло не з його вини, відхиляються колегією суддів, оскільки ця обставина не впливає на обсяг його зобов`язань як боржника, що прострочив грошове зобов`язання та не виключає можливість застосування до спірних правовідносин положень загальних норм матеріального права. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Близька за змістом позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 02.03.2023 у справі № 910/18611/21, від 09.03.2023 у справі № 910/18613/21, від 23.03.2023 у справі № 910/1193/22, 02.08.2023 у справі № 910/8451/21, від 03.12.2024 у cправі № 910/14554/23, від 06.02.2025 у справі № 910/5602/24.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача також 3 % річних у сумі 900 107,08 грн та інфляційні втрати в сумі 5 091 341, 38 грн за неналежне виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки матеріалами справи підтверджено факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, то позивач правомірно просить стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, колегія суддів зазначає, що стягненню підлягає 3% річних у сумі 900 107, 08 грн в межах заявлених періодів, як просив позивач.

Твердження відповідача щодо включення позивачем у розрахунок дня оплати до строку прострочення заборгованості суд відхиляє, оскільки вони не відповідають дійсності та не підтверджуються матеріалами справи.

Щодо стягнення збитків від інфляції, то колегія суддів зазначає наступне.

У зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, та Методики розрахунку базового індексу споживчих цін, затвердженої наказом Державного комітету статистики України № 265 від 27.07.2007.

Так, абзацом п`ятим пункту 4 Порядку № 1078 передбачено, що індексація грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків.

Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком № 1078.

Сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. А тому, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Розрахунок інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання відображається, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не нараховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних. Аналогічна правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 та від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, і врахована у питанні визначення судами величини приросту індексу споживчих цін (сукупного індексу інфляції).

Крім того у постанові від 23.09.2021 у справі № 924/2/21 Верховний Суд, перевіряючи правильність нарахування сукупного індексу інфляції відповідно до ст. 625 ЦК України, не погодився з визначенням судами попередніх інстанцій величини приросту індексу споживчих цін (сукупного індексу інфляції) та зазначив, що такий індекс має заокруглюватися до десяткового числа після коми.

Аналогічний висновок щодо правильності визначення величини приросту індексу споживчих цін, який має заокруглюватися до десяткового числа після коми, викладено у постановах Верховного Суду від 03.04.2024 у справі № 910/4170/23, від 17.012024 у справі № 910/18308/21.

Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції обгрунтовано врахував викладену вище методику Верховного Суду із заокругленням величини приросту індексу споживчих цін до десяткового числа після коми та визначені позивачем періоди нарахування інфляційної складової боргу, а тому стягненню підлягають збитки від інфляції у сумі 5 086 271, 97 грн.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судовий збір, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 року у справі № 910/4700/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 року у справі № 910/4700/25 залишити без змін.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/4700/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

А.Г. Майданевич

Дата підписання 22.12.2025