ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29 грудня 2025 року м. ТернопільСправа № 921/670/25
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Охотницької Н.В.

за участі секретаря судового засідання Коляски І.І.

розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Теребовлянської окружної прокуратури, вул. 22 січня, 14, м.Теребовля, Теребовлянська ТГ, Тернопільський район, в інтересах держави в особі:

1. Західного офісу Держаудитслужби, вул. Костюшка, 8, м. Львів, 79000;

2. Збаразької міської ради, майдан Івана Франка, 1, м. Збараж, Тернопільський район, Тернопільська область, 47302

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз Збут", вул. Княгині Ольги, 22, прим 144, м. Дніпро, 49038

відповідача 2: Збаразького міського комунального підприємства по благоустрою "Добробут", вул. Д Галицького, б. 91, м. Збараж, Тернопільська область, 47302

про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення коштів

за участі представників

Прокурора: Ємець Д.В.

Позивача 1: Стефанів І.І.

Позивача 2: не прибув

Відповідача 1: Шевчик О.І. (в режимі відеоконференції)

Відповідача 2: не прибув

В порядку статей 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів

Суть справи:

Керівник Теребовлянської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби та Збаразької міської ради, до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз Збут" та Збаразького міського комунального підприємства по благоустрою "Добробут", про:

- визнання недійсною Додаткової угоди № 2 від 26.04.2021 до Договору № 60С797-5585-21 від 07.04.2021 року, укладеної між ТОВ "Львівгаз Збут" () та Збаразьким міським комунальним підприємством по благоустрою "Добробут" ();

- визнання недійсною Додаткової угоди № 3 від 30.06.2021 до Договору № 60С797- 5585-21 від 07.04.2021 року, укладеної між ТОВ "Львівгаз Збут" () та Збаразьким міським комунальним підприємством по благоустрою "Добробут" ();

- визнання недійсною Додаткової угоди № 4 від 17.08.2021 до Договору № 60С797- 5585-21 від 07.04.2021 року, укладеної між ТОВ "Львівгаз Збут" () та Збаразьким міським комунальним підприємством по благоустрою "Добробут" ();

- визнання недійсною Додаткової угоди № 5 від 25.08.2021 до Договору № 60С797- 5585-21 від 07.04.2021 року, укладеної між ТОВ "Львівгаз Збут" () та Збаразьким міським комунальним підприємством по благоустрою "Добробут" ();

- визнання недійсною Додаткової угоди № 6 від 15.09.2021 до Договору № 60С797-30 5585-21 від 07.04.2021 року, укладеної між ТОВ "Львівгаз Збут" () та Збаразьким міським комунальним підприємством по благоустрою "Добробут" ();

- визнання недійсною Додаткової угоди № 7 від 20.09.2021 до Договору № 60С797- 5585-21 від 07.04.2021 року, укладеної між ТОВ "Львівгаз Збут" () та Збаразьким міським комунальним підприємством по благоустрою "Добробут" ();

- визнання недійсною Додаткової угоди № 8 від 21.10.2021 до Договору № 60С797- 5585-21 від 07.04.2021 року, укладеної між ТОВ "Львівгаз Збут" () та Збаразьким міським комунальним підприємством по благоустрою "Добробут" ();

- визнання недійсною Додаткової угоди № 9 від 29.10.2021 до Договору № 60С797- 5585-21 від 07.04.2021 року, укладеної між ТОВ "Львівгаз Збут" () та Збаразьким міським комунальним підприємством по благоустрою "Добробут" ();

- визнання недійсною Додаткової угоди №10 від 18.11.2021 до Договору № 60С797- 5585-21 від 07.04.2021 року, укладеної між ТОВ "Львівгаз Збут" () та Збаразьким міським комунальним підприємством по благоустрою "Добробут" ();

- визнання недійсною Додаткової угоди №11 від 24.11.2021 до Договору № 60С797- 5585-21 від 07.04.2021 року, укладеної між ТОВ "Львівгаз Збут" () та Збаразьким міським комунальним підприємством по благоустрою "Добробут" ();

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз Збут" (вул. Т. Шевченка, 111А, м. Львів, ) на користь міського бюджету Збаразької міської територіальної громади (р/р UA0019761 в ГУК у Терн. обл./тг м. Збараж/21080500, код одержувача 37977599, код класифікації доходів бюджету: 21080500) грошових коштів в сумі 257 291 грн 59 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок укладення між ТОВ "Львівгаз Збут" та Збаразьким міським комунальним підприємством по благоустрою "Добробут" додаткових угод до Договору №60С797-5585-21 від 07.04.2021 року з підвищенням ціни на предмет закупівлі було переплачено бюджетних коштів в загальній сумі 257 291,59 грн, а самі додаткові угоди укладені з порушенням вимог чинного законодавства, а саме ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", та повинні бути визнані судом недійсними.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 11 листопада 2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у цій справі на 08 грудня 2025 року о 09:30 год. Крім того, суд встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

25 листопада 2025 року до суду від відповідача 1 через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву б/н від 25.11.2025 (вх. №8303) згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівгаз Збут" просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

27 листопада 2025 року до суду від Збаразької міської ради через систему "Електронний суд" надійшло клопотання відповідно до якого позивач позовні вимоги підтримує та просить проводити судове засідання 08.12.2025 без участі представника органу місцевого самоврядування.

27 листопада 2025 року до суду від Західного офісу Держаудитслужби через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив б/н від 27.11.2025 (вх. №8352) відповідно до якої позивач 1 вважає, що викладені відповідачем 1 у відзиві заперечення та мотиви підлягають відхиленню, а позов Теребовлянської окружної прокуратури задоволенню.

Ухвалою суду від 01.12.2025 задоволено клопотання б/н від 01.12.2025 (вх. №8437) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз Збут" адвоката Шевчика Олега Івановича, про його участь в судових засіданнях по даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Надалі, 01 грудня 2025 року через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз Збут" надійшло клопотання б/н від 01.12.2025 (вх. №8438) згідно якого останній просить суд зупинити провадження у справі №921/670/25 до завершення перегляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи №924/698/23.

02 грудня 2025 року до суду від Теребовлянської окружної прокуратури через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив б/н від 01.12.2025 (вх. №8455).

05 грудня 2025 року до суду через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз Збут" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи б/н від 05.12.2025 (вх. №8580) відповідно до якого відповідач 1 просив відкласти розгляд справи на іншу дату.

Однак, з огляду на тимчасову непрацездатність судді Охотницької Н.В., у період з 08.12.2025 по 16.12.2025, підготовче засідання, призначене у справі №921/670/25 на 08.12.2025 о 09:30 год., не відбулося.

Ухвалою суду від 17.12.2025 повідомлено учасників справи про те, що підготовче засідання у справі №921/670/25, відбудеться 29 грудня 2025 року о 10:30 год.

У підготовчому засіданні 29.12.2025 представник відповідача 1 взяв участь в режимі відеоконференції та підтримав клопотання (вх. №8438 від 01.12.2025) про зупинення провадження у справі №921/670/25 до завершення перегляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи №924/698/23, з підстав викладених у ньому.

Присутні у підготовчому засіданні прокурор та представник позивача щодо вирішення клопотання відповідача 1 поклалися на розсуд суду.

Представники позивача 2 та відповідача 2 у підготовче засідання 29.12.2025 не прибули, причин неявки не повідомили, хоча про дату, час та місце проведення останні були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ГПК України, завданнями підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

За змістом пунктів 8, 10, 19 ст.182 ГПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; вирішує заяви та клопотання учасників справи; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз Збут" (вх.№8438 від 01.12.2025) про зупинення провадження у справі, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, суд відзначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду. Учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (ч. 2 ст. 42 ГПК України).

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

Згідно статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з ч.4 ст.236 ГПК України та ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Однакове застосування закону забезпечує його загальнообов`язковість, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдине застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі є перегляд судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/24257/16.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.04.2020 у справі № 910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій чи аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).

Як вже було зазначено вище, Керівник Теребовлянської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби та Збаразької міської ради, до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз Збут" та Збаразького міського комунального підприємства по благоустрою "Добробут", предметом якого є визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення надмірно сплачених коштів в сумі 257291,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок укладення між ТОВ "Львівгаз Збут" та Збаразьким міським комунальним підприємством по благоустрою "Добробут" додаткових угод до Договору №60С797-5585-21 від 07.04.2021 року з підвищенням ціни на предмет закупівлі, було переплачено бюджетних коштів в загальній сумі 257 291,59 грн, а самі додаткові угоди укладені з порушенням вимог чинного законодавства, а саме ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", та повинні бути визнані судом недійсними.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівгаз Збут", звертаючись до суду із клопотанням б/н від 01.12.2025 (вх. №8438) просить зупинити провадження у справі №921/670/25 до завершення перегляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи №924/698/23.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач 1 посилається на те, що спірні правовідносини у справах №921/670/25 та №924/698/23 є аналогічними у контексті територіальної підсудності, зокрема зауважує, що у справі №924/698/23 прокурор звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі Відділу освіти, молоді та спорту Красилівської міської ради та Красилівської міської ради до ТОВ "Енергопрод Сервіс" про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю електричної енергії та стягнення коштів.

При цьому, Верховний Суд в ухвалі від 26.06.2024 у справі №924/698/23 зазначив, що спір про стягнення з відповідача грошових коштів не стосується предмета договору поставки, а місце поставки не має значення для визначення юрисдикції спору. Іншими словами, за синалагматичним договором, який передбачає зустрічні зобов`язання, юрисдикцію спору варто визначати залежно від того, з якого саме зобов`язання виник спір. Для визначення юрисдикції спору про стягнення грошових коштів не застосовується п.3 ч.1 ст.532 Цивільного кодексу України. Що стосується позовної вимоги про визнання недійсним правочину, то така вимога також не стосується місця виконання договору ані в частині поставки, ані в частині сплати коштів. Отже, на переконання колегії суддів, територіальна юрисдикція такого спору має визначатись за загальним правилом частини першої статті 27 ГПК України: позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача.

Верховний Суд ухвалою від 26.06.2024 справу №924/698/23 передав на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - Об`єднана палата) для відступу від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.06.2022 у справі №924/674/21, щодо застосування частини 5 ст.29 ГПК України.

Зокрема, зауважує, що згідно ухвали від 30 серпня 2024 року у справі №924/698/23 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду прийняв до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу №924/698/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопрод Сервіс" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.02.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.04.2024 та зазначив наступне: "У постанові від 15.06.2022 у справі №924/674/21 Верховний Суд у складі колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду визнав безпідставними доводи товариства про те, що справа №924/674/21 була розглянута з порушенням територіальної підсудності, оскільки відповідно до умов договору місце поставки товару здійснюється за місцезнаходженням АЗС учасника на території Хмельницької області. Також у постанові від 30.01.2024 у справі № 924/564/22 Верховний Суд відхилив доводи скаржника про те, що суд першої інстанції рішення ухвалив з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) з огляду на частину п`яту статті 29 ГПК України, оскільки умовами договору було погоджено місце поставки товару і погодився, що у такому випадку територіальна підсудність може визначатися за вибором позивача".

Проте колегія суддів не погодилася з цими висновками, та зазначила, що у справі, що переглядається, спір про стягнення з відповідача грошових коштів не стосується предмета договору поставки, а місце поставки не має значення для визначення юрисдикції спору. Іншими словами, за синалагматичним договором, який передбачає зустрічні зобов`язання, юрисдикцію спору слід визначати залежно від того, з якого саме зобов`язання виник спір. Тому, на думку колегії суддів, для визначення юрисдикції спору про стягнення грошових коштів не застосовується пункт 3 частини першої статті 532 ЦК України.

Поряд з цим, слід зазначити, що Керівник Теребовлянської окружної прокуратури, у позовній заяві у справі №921/670/25, посилаючись на норми ч. 2 ст. 29 ГПК України та враховуючи те, що одним із відповідачів у справі є Збаразьке міське комунальне підприємства по благоустрою "Добробут", яке зареєстроване в м. Збараж, Тернопільський район, Тернопільська область, звернувся з цим позовом до Господарського суду Тернопільської області.

Судом встановлено, що ухвалою від 26.06.2024 справу №924/698/23 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з підстав необхідності відступити від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі №924/674/21 щодо застосування передбачених частиною п`ятою статті 29 ГПК України правил альтернативної підсудності за вибором позивача до усіх спорів, пов`язаних з виконанням договорів, у яких визначено місце виконання. При цьому, на переконання колегії суддів, територіальна юрисдикція спору має визначатись за загальним правилом частини першої статті 27 ГПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Поряд з цим, слід зауважити, що на відміну від справи №924/698/23, яку передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, у справі №921/670/25 позов пред`явлено до двох відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз Збут", вул. Княгині Ольги, 22, прим 144, м. Дніпро, 49038 (відповідач 1) та Збаразького міського комунального підприємства по благоустрою "Добробут", вул. Д Галицького, б. 91, м. Збараж, Тернопільська область, 47302 (відповідач 2).

Частиною 1 ст. 29 ГПК України передбачено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 29 ГПК України позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Збаразького міського комунального підприємства по благоустрою "Добробут" (відповідача-2) є: вул. Д Галицького, б. 91, м. Збараж, Тернопільська область, 47302.

З огляду на викладене вище, вбачається, що позовну заяву Керівником Теребовлянської окружної прокуратури пред`явлено на підставі ч. 2 ст. 29 ГПК України за правом вибору позивача за місцезнаходженням Збаразького міського комунального підприємства по благоустрою "Добробут" (відповідача-2) як споживача за Договором про постачання електричної енергії споживачу №60С979-5585-21 від 07.04.2021).

Таким чином, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №924/698/23 не будуть мати суттєвого значення та не вплинуть на територіальну юрисдикцію (підсудність) справи № 921/670/25, оскільки справа №921/670/25, за місцезнаходженням відповідача-2 підлягає розгляду Господарським судом Тернопільської області.

Відтак у суду відсутні підстави для зупинення провадження у справі №921/670/25 до завершення перегляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи №924/698/23 та, відповідно, для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз Збут" (вх. №8438 від 01.12.2025).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 42, 46, 169, 181-183, 227, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз Збут" (вх. №8438 від 01.12.2025) про зупинення провадження у справі №921/670/25 відмовити.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду, у відповідності до ст. 235 ГПК України, набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до ст. 255 ГПК України не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.12.2025.

Суддя Н.В. Охотницька