ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" грудня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/1127/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Шаповаловій Д.С.

розглянувши матеріали справи та заяви (вх. № 30098/25 від 23.12.2025 року) Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області відповідно до статті 331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочку виконання рішення суду

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1
до Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області, 64602, Харківська обл., Лозівський р-н, м. Лозова, вул. Сковороди Григорія, буд. 23
протягнення 27 602 979,67 грн.
за участю представників сторін:

позивача: Яковенко П.А. (в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів);

відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області про стягнення суми основного боргу у розмірі 27 602 979,67 грн.

Також, до стягнення заявлені судові витрати.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.07.2025 року позов задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" основний борг у сумі 27 602 979,67 грн. та судовий збір у розмірі 331 235,76 грн.

Клопотання відповідача викладене у відзиву на позовну заяву (вх. № 9501 від 16.04.2025 року) про надання відстрочки виконання рішення суду у даній справі задоволено частково. Відстрочено виконання рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/1127/25 від 09.07.2025 року строком на шість місяців з дня його ухвалення, тобто по 09.01.2026 року.

08.08.2025 року судом на виконання рішення видано відповідний наказ.

23.12.2025 року від Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 30098/25) відповідно до статті 331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочку виконання рішення суду, у якій останній. просить суд, прийняти заяву до розгляду. Відстрочити виконання рішення суду по справі № 922/1127/25 від 09.07.2025 року до 09.07.2026 року або на інший строк, який суд при даних обставинах вважає за можливим задовольнити. Кореспонденцію просить суд надсилати представнику: на ім`я адвоката Радигіна Євгена Станіславовича за вказаною у заяві адресою та відповідачу.

Крім того, у 4 та 5 пунктах прохальної частини заяви, відповідачем заявлено клопотання про проведення судового засідання у справі №922/1127/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, та надати можливість участі у судових засіданнях у справі №922/1127/25 які відбудуться у подальшому в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 24.12.2025 року прийнято заяву (вх. № 30098/25 від 23.12.2025 року) Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області відповідно до статті 331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочку виконання рішення суду, та призначено до розгляду у судовому засіданні на "29" грудня 2025 р. о(б) 14:15 год. Запропонувано позивачу до 12:00 год. - 29.12.2025 року надати пояснення щодо заяви (вх. № 30098/25 від 23.12.2025 року) Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області відповідно до статті 331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочку виконання рішення суду. Клопотання відповідача викладене у прохальній частині заяви (вх. № 30098/25 від 23.12.2025 року) про проведення судового засідання у справі №922/1127/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів - задоволено частково. Постановлено провести судове засідання у справі призначене на "29" грудня 2025 року о(б) 14:15 год. за наявності технічної можливості, в режимі відеоконференції шляхом використання Підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (vkz.court.gov.ua). В іншій частині клопотання відповідача викладеного у прохальній частині заяви (вх. № 30098/25 від 23.12.2025 року) про проведення судового засідання у справі № 922/1127/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів - відмовлено.

24.12.2025 року від позивача через канцелярію суду надійшли заперечення (вх. № 30190/25) на заяву відповідача, у яких останній, просить суд, відмовити у задоволенні заяви Комунального підприємств «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 09.07.2025 у справі №922/1127/25.

25.12.2025 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 30270/25 від 25.12.2025 року) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 25.12.2025 року задоволено заяву (вх. № 30270/25 від 25.12.2025 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 29.12.2025 року, яку занесено до протоколу судового засідання, вищевказані документи, судом долучено до матеріалів справи.

Уповноважений представник відповідача (заявника) у призначене судове засіданні з розгляду заяви (вх. № 30098/25 від 23.12.2025 року) не з`явився, про час та місце розгляду заяви у справі повідомлений належним чином, про що свідчить доставку електронного листа, з якої вбачається, що:

- «Документ в електронному вигляді "Ухвала" від 24.12.2025 року у справі № 922/1127/25 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Комунальне підприємство "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 24.12.2025 року о(б) 19:10 год.».

Враховуючи вищевикладене, відповідач (заявник) у справі належним чином повідомлений про час та місце розгляду поданої до суду заяви.

При цьому, суд приймає до уваги, що згідно вимог частини 2 статті 232 Господарського процесуального кодексу України, процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Частиною 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом без оформлення окремого документа, зазначаються у протоколі судового засідання. Суд може оформити такі ухвали окремим документом після закінчення судового засідання.

Присутній у судовому засіданні з розгляду заяви (вх. № 30098/25 від 23.12.2025 року) в режимі відеоконференції уповноважений представник позивача надав усні заперечення, та просив суд, відмовити у її задоволенні.

Судом у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України 29.12.2025 року було проголошено ухвалу скорочену (вступну та резолютивну) частини.

Розглянувши заяву (вх. № 30098/25 від 23.12.2025 року) Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області відповідно до статті 331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочку виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012).

Відповідно до вимог частини 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно частин 2, 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 Господарського процесуального кодексу.

Відповідно до частин 4, 5, 7 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, вирішуючи питання про відстрочення (розстрочення) виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Положеннями пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України, статті 326 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип обов`язковості рішень суду, згідно із яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковим на всій території України.

Відповідно до частини 2 статті 326 Господарського процесуального кодексу України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. У рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2012 року у справі № 11-рп/2012зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відстрочення виконання судового рішення можлива лише у виняткових випадках, при наявності доказів та обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

В обґрунтування наданої до суду заяви відповідач зазначає, що 09.07.2025 року Господарським судом Харківської області у справі № 922/1127/25 було винесено рішення на підставі якого з відповідача було стягнуто на користь позивача заборгованість у сумі 27 602 979,67 грн. за період литий 2023 року березень 2023 року та судовий збір у розмірі 331 235,76 грн. Відстрочено виконання рішення суду до 09.01.2026 року.

За твердженнями відповідача, останній при розгляді справи вказував на той факт, що визнає наявність обов`язку виконання рішення суду у даній справі, не відмовляється та не ухиляється від такого виконання, проте зазначає про існування на даний час не залежних від нього обставин, які унеможливлюють виконання судового рішення найближчим часом, тому просив розглянути питання про надання відстрочки виконання рішення та взяти до уваги: причини неналежного виконання зобов`язання, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, а також не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Під час дії в Україні воєнного стану, відповідач є підприємством, яке є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, тому як основною метою діяльності відповідача є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності підприємства та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу відповідача. Відповідач є єдиним джерелом теплопостачання в м. Лозова, Лозівський район та обслуговує понад 19 тисяч особових рахунків споживачів-фізичних осіб, 51 об`єкти бюджетної та соціальної сфери, до складу яких входять 11 медичних закладів, 18 шкільних закладів та 12 дитячих садків. Специфіка роботи підприємства полягає в тому, що основними споживачами теплової енергії є бюджетні підприємства та населення міста, які мають постійну значну заборгованість за спожиту теплову енергію. Заборгованість споживачів перед «Відповідачем» станом на 01.12.2025 року становить 179 213 901,00 грн., з них заборгованість населення 165 182 565,00 грн., оскільки населення є головним споживачем теплової енергії, що виробляється КП «Теплоенерго». Основні причини, які не дають можливості отримати плату за теплопостачання від споживачів виникли з початку агресії Російської федерації, що почалася з 24.02.2022 року. Так у відповідності до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 року відповідача знаходиться на території, на якій ведуться бойові дії. Вище зазначені обставини стали причиною міграції населення та його виїзду з території Лозівської міської територіальної громади та передмістя, що вплинуло на розрахунки за отриману теплову енергію у період опалювальних сезонів 2022 2025 рік.

Також, відповідач зазначає, що обсяг заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію на 01.08.2025 року за 2022 - 2025 рік складає суму у розмірі (протокол №1 від 04.11.2022 року Додаток №8 (40203883,00) + протокол № 2 від 19.12.2022 року Додаток №8 (17364171,00 + 3887361,00 + 646540,00) + протокол № 8 від 07.08.2023 року - Додаток № 8 (29799811,00 + 5951317,00 + 1233332,00)+ протокол № 9 від 13.11.2023 року - Додаток № 8 (16870172,00 + 3288955,00 + 672496,00)+ протокол № 10 від 21.03.2024 року - Додаток № 8 (10020542,00) + протокол № 11 від 20.05.2024 року - Додаток № 8 (2815497,00) + протокол № 12 від 15.08.2024 року - (Додаток № 8) 17380357,00 + протокол № 13 від 21.11.2024 року (Додаток № 8)16549505,00 + протокол № 1 від 18.03.2025 року (Додаток № 8)13072607,00 + протокол № 2 від 16.05.2025 року (Додаток № 8)15179316,00 + протокол № 3 від 19.08.2025 року (Додаток № 8)20572261,00 + протокол № 4 від 18.11.2025 року = 220 663 377,00 грн.

Проте, на момент складання цієї заяви сума заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію не змінилась, та гроші з Державного бюджету не надійшли, хоча тарифи значно зросли. Тому, відповідач має значні збитки та знаходиться у скрутному фінансовому становище, що підтверджуються наданими до справи фінансовими звітами (баланси, звіти про фінансові результати діяльності, звіти з праці, звіти про витрати на виробництво та фінансові показники діяльності підприємства від надання послуг теплопостачання та інші фінансові документи, що на думку останнього, однозначно вказують на наявність значних збитків підприємства від надання послуг теплопостачання (цифри у звітах наданих до суду підкреслені) з причин зростання дебіторської заборгованості населення та держави, при цьому у відповідності до звітів із праці розмір заробітної плати у періодах надання та не надання послуг з теплопостачання фактично не змінювався.

При цьому, ситуація з моменту надання відстрочки судом по даній справі не змінилась з причин воєнного стану у державі та підприємство знаходиться у дуже складній ситуації, так, з одного боку у зв`язку з активними бойовими діями є виїзд населення та робітників підприємства з м. Лозова та його передмістя, руйнування основних фондів відповідача, що стало на цей час підставою для зменшення виплат за теплопостачання та додаткові витрати на організацію роботи, а з другого боку значне втручання у господарську діяльність Держави за допомогою різних норм права, які зобов`язують відповідача: надавати теплопостачання споживачам, а саме населенню за цінами, що існували до начала воєнного стану у Україні; забороняють стягнення боргів, нараховувати неустойку, інфляційні, 3 % річних, виселення або зупинення у наданні теплопостачання. Усе це обтяжується тим фактом, що Держава надаючи певні гарантії щодо компенсації свого втручання у господарську діяльність відповідача та фактично ставши один з учасником правовідносин своєчасно не виконує узяті на себе гарантії за Законом України №2479-ІХ «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» по перерахунку заборгованості різниці у тарифах та витрати та/або втрат, понесених внаслідок воєнних дій. Вказане не покращується на фінансовому стані відповідача, що підтверджують останні надані до суду фінансові звіти, та докази існування заборгованостей перед бюджетом, іншими постачальниками.

Також зазначає, що згідно Інформації про розподіл коштів, що надходять на небюджетні рахунки/ з небюджетних рахунків теплопостачальних та теплогенеруючих організацій у розрахунковому періоді з січня 2024 року по жовтень 2025 року можна побачити яким чином розподіляються гроші помісячно. З чого можна зробити висновок, що їх об`єктивно недостатньо для проведення розрахунків не тільки по зобов`язанням з позивачем, а і по іншим зобов`язанням, у тому числі і по виплаті заробітної плати, заборгованість по якої склала тільки на 01.12.2024 року суму у розмірі 41 22 000,00 грн., зараз взагалі підприємство протягом півроку отримує гроші на заробітну плату з місцевого бюджету. У свою чергу у відповідності до відповідей Міністерства розвитку громад та територій України №21416/8/10-25 від 22.08.2025 року, № 23150/8/10-25 від 10.09.2025 року, № 21416/8/10-25 від 22.08.2025 року, Харківської обласної воєнної адміністрації № 01-64/8335 від 29.09.2025 року, № 01-64/7235 від 26.08.2025 року, № 01- 64/9363 від 27.10.2025 року на звернення Лозівської міської ради Харківської області та депутата України Павла Сушко в інтересах Лозівської міської ради Харківської області держава у особі Міністерства розвитку громад та територій України та Харківської обласної адміністрації розуміють проблему з розрахунками по теплопостачанню та не виконання гарантованих зобов`язань за Законом України №2479-ІХ «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» компенсувати заборгованість з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення та витрати та/або втрати, понесені внаслідок воєнних дій. На цей час заборгованість з різниці в тарифах на теплову енергію значна, якої повністю достатньо для покриття заборгованості за договором постачання природного газу та перед іншими кредиторами.

Також, з метою урегулювання на законодавчому рівні заборгованості за спожитий природний газ, що утворилися у підприємств теплопостачання перед ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» після 01.06.2021 року, Мінрозвитку було розроблено проект Закону «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання кредиторської заборгованості підприємств тепло - водопостачання та водовідведення». 08.05.2024 року законопроект було схвалено Урядом та 20.05.2024 року зареєстровано у Верховній Раді України за № 11273. Однак, у зв`язку із зміною Уряду, законопроект листом від 30.07.2025 року № 937/8/63-25 повторно внесено Мінрозвитку на розгляд Уряду. Щодо внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2022 року № 812 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії та бюджетним установам», Мінрозвитку інформує, що відповідний проект постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2022 року № 812» стосовно зміни відсотків розподілу та перерахування коштів органами Казначейства, а саме з 65/35 відсотків на 60/40 відсотків, було розроблено Міністерством та внесено на розгляд Урядові. Також у проекті Закону України від 15.09.2025 року № 14000 «Про Державний бюджет України на 2026 рік» передбачено видатки у розмірі 15 223,2 млн. грн. за рахунок субвенції з загального фонду державного бюджету направити на компенсацію різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, що складається в поточному періоді. Тобто фінансування даних компенсацій повинно здійснюватися за рахунок видатків державного бюджету за цільовим призначенням, що передбачаються Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік».

Отже, проблема відповідача по погашенню заборгованості перед позивачем на думку останнього, може бути вирішена шляхом законодавчих змін протягом 2025 - 2026 років. Тому, відстрочка виконання судового рішення носить виключний характер, тому що існують об`єктивні причини поза межами волі відповідача, які не дають йому розрахуватися з позивачем саме на цей час, та після усунення вище вказаних недоліків заборгованість перед позивачем буде погашена, тому як для цього зарезервовано достатньо коштів, які будуть перераховані після запуску механізму фінансування гарантій і компенсацій по погашенню заборгованості у різниці в тарифах.

До клопотання про розстрочення виконання рішення, відповідачем було додано наступні копії доказів, а саме: Інформація про проведення розрахунків за теплопостачання у розрізі споживачів за грудень 2021 року, за грудень 2022 року, за грудень 2023 року, за рудень 2024 року, за січень 2025 року, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень. серпень, вересень, листопад 2025 року, звіти про оплату населенням житлово-комунальних послуг за IV квартал 2022 року, за IV квартал 2023 року, за I - IV квартал 2024 року, за I, ІІ, ІІІ квартал 2025 року, листи Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції Лозівський ВДВС у Лозівському районі Харківської області від 17.06.2024 року, від 13.03.2025 року, 28.05.2025 року, 18.08.2025 року, заяви Виконавчому комітету Лозівської міської ради Харківської області, рішення Лозівської міської ради Харківської області від 28.09.2021 року, 26.10.2021 року, від 23.11.2021 року, від 25.01.2022 року, від 22.02.2022 року, від 25.10.2022 року, від 10.10.2023 року, від 03.02.2024 року, від 08.10.2024 року, від 21.01.2025 року, 25.09.2025 року, протокол № 1 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці тарифів від 04.11.2022 року, протокол № 2 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці тарифів від 19.12.2022 року, протокол № 8 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці тарифів від 07.08.2023 року, протокол № 9 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці тарифів від 13.11.2023 року, протокол № 10 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці тарифів від 21.03.2024 року, протокол № 11 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці тарифів від 20.05.2024 року, протокол № 12 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці тарифів від 15.08.2024 року, протокол № 13 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці тарифів від 21.11.2024 року, протокол № 1 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці тарифів від 18.03.2025 року, протокол № 2 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці тарифів від 16.05.2025 року, протокол № 3 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці тарифів від 19.08.2025 року, протокол № 4 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці тарифів від 18.11.2025 року, фінансова звітність за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік, 2024 рік та 2025 рік, рішення та інформація про складові суми податкового боргу, листи КП «Теплоенерго» від 30.07.2025 року, від 02.09.2025 року, 03.09.2025 року, 08.09.2025 року, від 06.10.2025 року, від 04.11.2025 року, від 04.11.2025 року, від 25.11.2025 року, від 01.12.2025 року, від 04.12.2025 року, разом із бухгалтерськими довідками, актами звірки взаєморозрахунків, листи ТОВ «Газорозподільні мережі України», звіти про заборгованість із заробітної плати за 2024 рік (з вересня по грудень).

Крім того, відповідачем надано до суду відомості розрахунку з постачальником НАК «ГК «Нафтогаз Трейдинг» за договором № 2001-ПСО (ТКЕ)-32 від 13.10.2022 року за період з 01.12.2025 року по 22.12.2025 року (справа 922/1127/25) з якої слідує що сума сплаченого боргу становить 8 866 273,68 грн., залишок заборгованість становить 18 736 705,99 грн.

Натомість, позивач заперечуючи проти заяви відповідача у наданих до суду запереченнях (вх. № 30190/25 від 24.12.2025 року) зокрема зазначив, що вказані обставини відповідачем у заяві не є тими виключними обставинами в розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України, якими виконання рішення суду ускладнюється чи видається неможливим, а відповідно і не можуть бути підставами для надання відстрочення виконання судового рішення оскільки недостатність чи відсутність коштів, наявний значний розмір заборгованості держави з компенсації різниці в тарифах не є, та не можна вважати безумовними винятковими обставинами, за наявності яких виконання судового рішення можна відстрочити.

Також зазначає, що можливе надходження коштів з державного бюджету, як компенсації за різницю в тарифі, є невизначеною обставиною та не може бути визнана такою, що неодмінно відбудеться, адже, наразі відсутня можливість визначити, коли саме означена подія відбудеться. Таким чином, посилання відповідача на заборгованість з різниці в тарифах, що виникла внаслідок реалізації певних нормативних актів, безпідставні та не доводять неможливість виконання рішення суду у даній справі. У зв`язку із чим, просить суд, відмовити у її задоволенні.

З вищевикладеного судом встановлено, що відповідач до закінчення вказаного строку відповідач повторно звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання рішення.

При цьому, як вже було зазначено судом, передбачені статтею 331 Господарського процесуального кодексу України обставини, з якими закон пов`язує можливість надання відстрочення, є оціночними, а необхідність використання права на відстрочку, закон відносить на розсуд суду. Вказане право застосовується за визначених в законі умов, з урахуванням всіх обставин справи.

Тобто можливість відстрочити виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

З огляду на те, що основним принципом судочинства має бути відновлення прав та інтересів кредитора, до обов`язків суду відноситься дослідження усієї сукупності обставин потенційної можливості виконання судового рішення, задля отримання кредитором повної суми коштів, що складають предмет заборгованості.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 року "Чижов проти України" зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції.

Отже, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін.

З аналізу вищевикладеного та у розумінні наведених норм слідує, що відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення, наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відстрочення є правом суду, яке реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але відстрочка або розстрочка виконання рішення допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, при чому такі обставини мають свідчити про неможливість або реальне ускладнення виконання рішення.

Визначальним фактором є не тільки винятковість цих випадків, а й їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін; господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.01.2020 року у справі №3910/1180/19 та 03.09.2020 року у справі №3905/30/16.

При розгляду заяви відповідача (вх. № 30098/25 від 23.12.2025 року) про відстрочку виконання рішення суду, суд також враховує що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який є продовженим до теперішнього часу.

Згідно із Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджених Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 із змінами, Лозівська територіальна громада увійшла до означеного переліку.

З початком введення в Україні воєнного стану Лозівська територіальна громада, на території якої розташовано Комунальне підприємство "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області з перших днів знаходилась в зоні активних бойових дій.

При цьому, специфіка роботи підприємства полягає в тому, що основними споживачами теплової енергії є бюджетні підприємства та населення міста, які мають значну заборгованість за спожиту теплову енергію, а населення є головним споживачем теплової енергії, що виробляється КП "Теплоенерго". Основні причини, які не дають можливості отримати плату за теплопостачання від споживачів виникли з початку агресії російської федерації, що почалася з 24.02.2022 року.

Також, з наданої відповідачем до заяви (вх. № 30098/25 від 23.12.2025 року) про відстрочку виконання рішення суду, відомості розрахунку з постачальником НАК «ГК «Нафтогаз Трейдинг» за договором № 2001-ПСО (ТКЕ)-32 від 13.10.2022 року за період з 01.12.2025 року по 22.12.2025 року (справа 922/1127/25) з якої слідує що сума сплаченого боргу становить 8 866 273,68 грн., залишок заборгованість становить 18 736 705,99 грн.

Також, у відповідності до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 року, відповідач знаходиться та здійснює діяльність на території, на якій ведуться бойові дії. Вказані обставини стали причиною виїзду населення з території Лозівської міської територіальної громади та передмістя, що вплинуло на розрахунки за отриману теплову енергію отриману у період опалювальних сезонів 2021 2025 роки. Обсяг заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію за 2022 - 2025 роки складає 220 663 377,00 року про що свідчать надані відповідачем документи.

Також, суд враховує, що зазначена заборгованість з різниці в тарифах виникла на підставі вимог Закону України №2479-ІХ "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" згідно якого забороняється підвищення тарифів на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) для населення протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" до припинення чи скасування воєнного стану в Україні заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/ або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі.

Із урахуванням вищевикладеного, суд не приймає заперечення позивача, оскільки у даному випадку не можна вважати боржника у повному обсязі самостійним суб`єктом господарювання, бо назване підприємство створено для задоволення потреб споживачів шляхом здійснення основної діяльності і його платоспроможність залежить від надходжень грошових коштів саме від населення у вигляді оплати на надані послуги, а інститут відстрочення судового рішення існує як раз для того, щоб з урахуванням фінансового стану боржника та стягувача, пропорційності їх інтересів, об`єктивності та винятковості обставин, що ускладнюють або виключають можливість негайного виконання судового рішення, надати можливість боржнику виконати свій обов`язок не ставши при цьому банкрутом у силу тих скрутних обставин, які наразі виникли через війну.

Будь-яких інших доказів того, що позивач у випадку надання відстрочки судом відповідачу, останній зазнає збитків або це іншим чином негативно позначиться на можливості ведення ним власної діяльності до суду надано не було.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у даному випадку, негайне звернення стягнення на кошти і майно боржника у виконавчому провадженні хоча й може забезпечити виконання цього рішення, однак з великою вірогідністю не буде сприяти ефективному відновленню та може порушити господарську діяльність боржника, яка направлена на забезпечення вирішення соціально важливих питань населення та відновлення нормального життя людей в найбільш постраждалих від військової агресії районах України, або зможе призвести до банкрутства підприємства боржника, що також не бути сприяти можливості виконання рішення у справі.

Крім того, суд враховує, що раніше надана судом відстрочка виконання рішення від 09.07.2025 (строком на шість місяців з дня його ухвалення, тобто по 09.01.2026 року) позитивним чином вплинула на виконання відповідачем своїх зобов`язань, оскільки його заборгованість скоротилася до 18 736 705,99 грн.

Аналогічна позиція викладена у постановах Східного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 року справі № 922/4496/24, та від 04.11.2025 року у справі 922/4163/24.

З огляду на викладені обставини справи, суд дійшов висновку, що наявність заборгованості відповідача зумовлена обставинами, які в сукупності є особливими, а тому, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін та приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, проаналізувавши доводи відповідача щодо відстрочення виконання судового рішення та надані в їх обґрунтування докази, беручи до уваги правову позицію позивача, який заперечив щодо задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду, враховуючи існування надзвичайних обставин в країні через військову агресію Російської Федерації проти України, введення згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, враховуючи специфіку діяльності як позивача, так і відповідача, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву відповідача (вх. № 30098/25 від 23.12.2025 року) відповідно до статті 331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочку виконання рішення суду, та відстрочити виконання рішення суду у справі № 922/1127/25 до 09 березня 2026 року.

При цьому, суд вважає, що надання такої відстрочки виконання рішення суд вважає оптимальним та таким, що забезпечить належне дотримання інтересів обох сторін, дозволить остаточно виконати рішення суду у даній справі, та не порушить справедливої рівноваги та справедливого балансу у розумінні статті 6 Конвенції, оскільки надасть можливість виконати судове рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для відповідача з інтересом стягувача отримати грошові кошти.

Керуючись статтями 14, 232 - 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву (вх. № 30098/25 від 23.12.2025 року) Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області відповідно до статті 331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочку виконання рішення суду задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/1127/25 від 09.07.2025 року по 09.03.2026 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею, а саме 29 грудня 2025 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку, передбаченому статтями 255 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили з врахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 29 грудня 2025 року

Суддя Ємельянова О.О.