ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.12.2025 Справа № 917/2220/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши заяву Приватного підприємства "Карсад І" вх № 16294 від 16.12.2025 про відвід судді Сіроша Д.М. від розгляду справи № 917/2220/25

за позовною заявою Комунального підприємства "Полтава-Сервіс" Полтавської міської ради, провулок Чайковського, будинок 5, м.Полтава, Полтавська область, 36000

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Полтавська міська рада, вул. Соборності, 36, м. Полтава, Полтавська область, 36000

до відповідача Приватного підприємства "Карсад І", 38751, с. Розсошенці, вул. Степна, 1, Полтавського району Полтавської області. Інша адреса: 38751, с. Щербані, вул. Світла, 1, Полтавського району Полтавської області

про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками,

установив:

У провадженні Господарського суду Полтавської області у складі судді Сіроша Д.М. перебуває справа № 917/2220/25.

Приватне підприємство "Карсад І" надало суду за вх № 16294 від 16.12.2025 заяву про відвід судді Сіроша Д.М. від розгляду справи № 917/2220/25.

Господарський суд Полтавської області у складі судді Сіроша Д.М. ухвалою від 17.12.2025 визнав необґрунтованою заяву Приватного підприємства "Карсад І" про відвід судді Сіроша Д.М. (вх. № 16294 від 16.12.2025) та передав справу № 917/2220/25 для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ч. 3 ст. 39 ГПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2025 справу № 917/2220/25 розподілено судді Ківшик О.В. для розгляду заяви про відвід судді Сіроша Д.М.

Частинами 7 та 8 ст. 39 ГПК України визначено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

За результатами дослідження поданої заяви суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

При розгляді заяви суд виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Так, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (ч. 3 ст. 35 ГПК України).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що свідчить про те, що господарський процес в Україні побудований в тому числі на принципах змагальності та рівності сторін.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У рішенні по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. Європейський суд з прав людини зауважив, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

В обґрунтування підстав відводу судді Сіроша Д.М. від справи № 917/2220/25 Приватне підприємство "Карсад І" посилається на те, що 28.05.2025 ним до Вищої ради правосуддя подано дисциплінарну скаргу щодо дій судді Сіроша Д.М. під час розгляду справи №917/1827/24 за позовом Приватного підприємства "Карсад І" до Комунального підприємства "Полтава-Сервіс" Полтавської міської ради про визнання правочинів удаваними, визнання недійсними договорів та повернення безпідставно набутих коштів.

Крім того, заявник стверджує про те, що суддею Сірошем Д. М. в межах справи №917/1827/24 були проаналізовані укладені між сторонами договори про №21, 22, 23, 24, 26 від 21.04.2021 та № 39 від 04.08.2021, які покладено в підстави позову та заяви про забезпечення позову у справі №917/2220/25.

На думку заявника, суддя Сірош Д. М, уже ознайомлений з основними документами справи, має сформовану правову позицію, а відтак, не може об`єктивно, без упередженої думки розглядати спір у справі № 917/2220/25.

Вказані обставини, на думку заявника, викликають обґрунтований сумнів у його неупередженості та об`єктивності, скарга до ВРП про вчинення дисциплінарного проступку суддею також вплине на об`єктивність та неупередженість судді при розгляді цієї справи, тому суддя підлягає відводу.

Відповідно до ст. 107 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа.

Чинним законодавством не передбачено жодних обмежень права будь-якої особи на звернення до ВРП із скаргою стосовно дисциплінарного проступку судді, в тому числі й обмежень щодо звернення учасника судового провадження з дисциплінарною скаргою до закінчення судового розгляду справи.

Саме лише подання учасником судового провадження скарги на дії судді до ВРП не перешкоджає судді продовжувати судовий розгляд та виконувати обов`язок справедливо, безсторонньо та своєчасно вирішувати справу відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства та не спричиняє конфлікту інтересів в розумінні норм Закону України "Про запобігання корупції".

Суд зауважує, що право подавати скарги на дії судді до ВРП є одним із засобів контролю за діяльністю судді під час здійснення ним правосуддя, і в жодному разі можливість скористатися таким правом не є способом усунення певного судді від здійснення посадових обов`язків у конкретній справі за бажанням конкретних осіб.

За таких обставин, сама по собі скарга до ВРП на дії судді не створює конфлікту інтересів у розумінні чинного законодавства, який унеможливлює розгляд справи суддею Сірошем Д.М., оскільки не підпадає під поняття конфлікту інтересів, визначеного законом, та не є підставою для задоволення заяви про відвід.

Суд зазначає, що частиною 4 ст. 35 ГПК України обумовлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (той факт, що заява подана третьою особою, не змінює суті висновку суду).

Суддя, відправляючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, в тому числі вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви. Таку суддівську дискрецію або суддівський розсуд визначають як повноваження, надане особі, яка володіє владою вибирати між двома чи більше альтернативами, коли кожна з альтернатив законна (постанова Верховного Суду від 26.06.2023 у справі № 140/6524/20).

Суд звертає увагу на те, що у разі незгоди з прийнятим судом рішенням учасник справи не позбавлений права оскаржити його у встановленому законом порядку разом з рішенням суду.

Існування інших обставин, які б свідчили про упередженість судді Сіроша Д.М. заявником не вказано та при розгляді заяви про відвід не встановлено.

У даному випадку заявником не надано належних доказів на підтвердження наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, що зазначені у ст. 35-36 ГПК України, а тому подана заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 35, 36, 38, 39, 86, 234 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Приватного підприємства "Карсад І" про відвід судді Сіроша Д.М. (вх. № 16294 від 16.12.2025) від розгляду справи № 917/2220/25 відмовити.

Ухвала підписана 22.12.2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає (ст. 235, 255 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик