УХВАЛА

19 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 905/541/16

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду: Дроботової Т. Б. - головуючого, Бенедисюка І. М., Вронської Г. О., Васьковського О. В., Кібенко О. Р., Малашенкової Т. М., Пєскова В. Г., Рогач Л. І., Чумака Ю. Я.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду cправи № 905/541/16

за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на постанову Східного апеляційного господарського суду 30.07.2025 (судді: Мартюхіна Н. О. - головуючий, Лакіза В. В., Хачатрян В. С.) та рішення Господарського суду Донецької області 11.03.2025 (суддя Шилова О. М.) у справі

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз"

про стягнення 430 562,20 грн основного боргу, 762 730,04 грн пені, 71 093,36 грн 3% річних, 743 389,27 грн інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК" "Нафтогаз України") звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" (далі - ПАТ "Маріупольгаз") про стягнення 430 562,20 грн основного боргу, 762 730,04 грн пені, 71 093,36 грн 3% річних та 743 389,27 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов`язань з оплати спожитого природного газу за типовим договором № 08/1868-13 від 18.04.2014 на купівлю-продаж природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) за періоди січень - травень, жовтень - грудень 2014 року, січень - червень 2015 року, внаслідок чого утворилася заборгованість та нараховано пеню, інфляційні втрати та 3% річних.

2. Короткий зміст судових рішень у справі

Рішенням Господарського суду Донецької області 11.03.2025, залишеним без з змін постановою Східного апеляційного господарського суду 30.07.2025, позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з ПАТ "Маріупольгаз" на користь ААТ "НАК "Нафтогаз України" 16 244,41 грн 3% річних та 301 838,72 грн інфляційних втрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суди виходили, зокрема, з того, що враховуючи умови пунктів 8.1, 8.2 договору та визнавши належним чином доведений факт існування форс-мажорних обставин, які настали з 01.10.2014 у м. Новоазовську та Новоазовському районі Донецької області та тривають по теперішній час, у даному випадку строк виконання зобов`язання щодо оплати поставленого природного газу, який споживався установами й організаціями, що фінансуються з державного та місцевого бюджетів м. Новоазовська та Новоазовського району Донецької області за договором на загальну суму 430 562,20 грн у відповідача не настав, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Суди вказали на те, що оскільки відповідно до умов договору нарахування пені повинно здійснюватися з 21.07.2015 по 15.12.2015, правильним є висновок про відмову позивачу, як енергопостачальному підприємству, у стягненні пені за період 21.07.2015 - 15.12.2015 з відповідача, як виконавця житлово-комунальних послуг, що надає такі послуги у районі проведення антитерористичної операції, з огляду на введення мораторію на стягнення пені відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси".

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в загальному розмірі 16 244,41 грн та інфляційних втрат в загальному розмірі 301 838,72 грн, розрахованих на основі додатку № 4 "Дослідження розрахунку сум інфляційних втрат, пені та 3% річних за несвоєчасне погашення заборгованості ПАТ "Маріупольгаз" за договором станом на 15.12.2015 (з урахуванням форс-мажорних обставин)" відповідно до висновку експерта.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та заперечень на неї

АТ "НАК "Нафтогаз України", не погоджуючись з постановою Східного апеляційного господарського суду 30.07.2025 та рішенням Господарського суду Донецької області 11.03.2025, у касаційній скарзі просить їх скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 430 562,20 грн основної заборгованості, 43 949,58 грн 3% річних, 441 550,55 грн інфляційних втрат, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи підстави для касаційного оскарження судових рішень посиланням на пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, вважаючи, що суди попередніх інстанцій застосували статті 617, 625 Цивільного кодексу України без урахування правових висновків Верховного Суду щодо застосування цих норм, викладених у постановах від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, від 16.05.2024 у справі № 913/308/23, від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, від 13.09.2023 у справі № 910/8741/22.

У відзиві на касаційну скаргу ПАТ "Маріупольгаз", заперечуючи проти її задоволення, просить залишити судові рішення у справі без змін.

4. Підстави передачі справи на розгляд об`єднаної палати

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.09.2025 відкрито касаційне провадження у справі № 905/541/16 за касаційною скаргою АТ "НАК "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Донецької області від 11.03.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2025, призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду установила, що у справі № 913/308/23, на яку посилається заявник касаційної скарги предметом спору були вимоги про стягнення боргу з оплати природного газу, 3% річних та інфляційних втрат, та встановлено, що як у справі № 905/541/16, що переглядається, так і у справі № 913/308/23 передбачені аналогічні умови договорів про те, що сторони зобов`язані протягом чотирнадцяти днів з дати виникнення обставини форс-мажору надати підтвердні документи, та про те, що строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

Крім того, як у справі № 905/541/16, що переглядається, у справі № 905/1252/16, так і у справі № 913/308/23 судами встановлено, що відповідач надав позивачу сертифікат ТПП з пропуском строку передбаченого умовами договору - протягом чотирнадцяти днів з дати виникнення обставини форс-мажору.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, передаючи справу на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вказала на те, що не може погодитися з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 16.05.2024 у справі № 913/308/23, щодо застосування статті 617 Цивільного кодексу України та статті 14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні", та вважає за необхідне від них відступити, з огляду на таке.

Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Положення частин першої, другої і третьої цієї статті застосовуються і до односторонніх правочинів (стаття 6 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно із статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У постановах Верховного Суду від 04.03.2025 у справі № 922/1290/24, від 26.08.2025 у справі № 910/14817/22 зазначено, що законодавець не унормував у Цивільному кодексі України застосування конструкції форс-мажору (непереборної сили) в цивільних відносинах, проте це не перешкоджає учасникам цивільного обороту передбачити в договорі, зокрема, правові наслідки існування форс-мажору.

Як у справі, що переглядається, так і у справі № 913/308/23 сторони у договорі передбачили, що строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

При цьому, як у справі, що переглядається, так і у справі № 913/308/23 умови договорів містять обов`язок щодо надання сертифікату ТПП протягом чотирнадцяти днів з дати виникнення обставини форс-мажору.

Однак, умови таких договорів не містять наслідків ненадання сертифікату ТПП у зазначений строк.

Натомість, колегія суддів вважає, що про те, що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне надання сертифікату ТПП має бути прямо зазначено в договорі.

Такого висновку колегія суддів дійшла з огляду на правову позицію Верховного Суду щодо неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про форс-мажорні обставини, відповідно до якої про те, що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення, має бути прямо зазначено в договорі (див. постанови Верховного Суду від 904/5328/21, від 12.03.2025 у справі № 904/5557/23).

Водночас, Верховний Суд неодноразово виснував, що потрібно розрізняти вчасне повідомлення сторони про виникнення форс-мажорних обставин (яке сторона має зробити у передбачений договором строк) від звернення до ТПП за отриманням сертифікату, яке є можливим лише після порушення виконання зобов`язання. Через це сертифікат ТПП може бути отриманий значно пізніше за дату, коли сторона з`ясувала неможливість виконання договору через вплив форс-мажорних обставин (див. постанови Верховного Суду від 13.03.2025 у справі № 922/2179/24, від 18.02.2025 у справі № 910/6519/24, від 17.09.2024 у справі № 911/2007/23).

Таким чином, на переконання колегії суддів, несвоєчасне надання сертифікату ТПП про форс-мажорні обставини не позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини, та відповідно за умови доведення форс-мажорних обставин на відкладення строку виконання зобов`язання, якщо така умова передбачена сторонами у договорі.

Враховуючи наведене, касаційна скарга АТ "НАК" "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Донецької області від 11.03.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2025 у справі № 905/541/16 підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду відповідно до частини 2 статті 302 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із необхідністю відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

Керуючись статтями 120, 121, 234, 235, 301, 302 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 905/541/16 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Донецької області від 11.03.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2025

2. Призначити розгляд справи № 905/541/16 у відкритому судовому засіданні на 20 лютого 2026 року на 11:00 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань № 203.

3. Явка учасників справи в судове засідання не є обов`язковою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді І. М. Бенедисюк

Г. О. Вронська

О. В. Васьковський

О. Р. Кібенко

Т. М. Малашенкова

В. Г. Пєсков

Л. І. Рогач

Ю. Я. Чумак