УХВАЛА

м. Київ

22.12.2025Справа № 910/13889/24

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Блажівської О.Є., при секретарі судового засідання Ягельській А.О., розглянувши заяву Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочення виконання рішення у справі №910/13889/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СОЛАРСИСТЕМС (03127, м. Київ, проспект Голосіївський, 100/2, )

до відповідача Державного підприємства Гарантований покупець (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відпоідача - Приватне акціонерне товариство НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ УКРЕНЕРГО

про стягнення заборгованості у розмірі 14 768 705,87 грн,

за участю представників:

від позивача Журкевич М.В.,

від відповідача Подольський А.А.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю СОЛАРСИСТЕМС (далі позивач) з позовом до Державного підприємства Гарантований покупець (далі відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 14 768 705, 87 грн., де 13 261 873, 33 грн. основна заборгованість, 523 008, 56 грн. 3% річних та 983823, 98 грн. - інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.02.2025 провадження у справі № 910/13889/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СОЛАРСИСТЕМС до Державного підприємства Гарантований покупець про стягнення 14 768 705,87 грн., в частині позовних вимог про стягнення основного боргу у сумі 2 045 618, 03 грн. (два мільйони сорок п`ять тисяч шістсот вісімнадцять гривень 03 коп) закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України. В іншій частині позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства Гарантований покупець (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СОЛАРСИСТЕМС (03127, м. Київ, проспект Голосіївський, 100/2, ) 11 216 201, 30 грн. (одинадцять мільйонів двісті шістнадцять тисяч двісті одна гривня 30 коп.) основної заборгованості; 523 008, 56 грн. (п`ятсот двадцять три тисячі вісім гривень 56 коп.) 3% річних та 983 823, 98 грн. (дев`ятсот вісімдесят три тисячі вісімсот двадцять три гривні 98 коп.) - інфляційні втрати. Стягнуто з Державного підприємства Гарантований покупець (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СОЛАРСИСТЕМС (03127, м. Київ, проспект Голосіївський, 100/2, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 156 677, 05 грн. (сто п`ятдесят шість тисяч шістсот сімдесят сім гривень 05 коп.).

Супровідним листом Господарського суду міста Києва від 25.03.2025 № 910/13889/24/1723/25 справу № 910/13889/24 відправлено до Північного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2025.

18.04.2025 через систему Електронний суд від представника Державного підприємства «Гарантований покупець» надійшла заява про відстрочення виконання рішення Господарського суду м. Києва від 19.02.2025 у справі № 910/13889/24 на термін один рік з моменту ухвалення рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочення виконання рішення Господарського суду м. Києва від 19.02.2025 у справі № 910/13889/24 на термін один рік з моменту ухвалення рішення до повернення матеріалів справи № 910/13889/24 до Господарського суду міста Києва.

28.11.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю СОЛАРСИСТЕМС надійшла заява про видачу наказу.

04.12.2025 з Північного апеляційного господарського суду до Господарського суду міста Києва повернулася справа №910/13889/24.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2025 апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2025 у справі №910/13889/24 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2025 у справі №910/13889/24 залишено без змін Матеріали справи №910/13889/24 повернути до суду першої інстанції.

11.12.2025 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2025 видано накази.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2025 прийнято до розгляду заяву Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочення виконання судового рішення у справі №910/13889/24. Розгляд справи призначено на 22.12.25.

16.12.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю СОЛАРСИСТЕМС надійшли заперечення проти заяви Відповідача про відстрочення виконання рішення суду у справі № 910/13889/24.

У судове засідання 22.12.2025 з`явилися представники позивача та відповідача.

22.12.2025 у судовому засіданні представник відповідача надав усні пояснення та підтримав подану заяву про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2025 у справі №910/13889/24.

22.12.2025 у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення та заперечив щодо заяви позивача про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2025 у справі №910/13889/24.

Заслухавши позицію представника відповідача Державного підприємства «Гарантований покупець», представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛАРСИСТЕМС», розглянувши заяву Державного підприємства «Гарантований покупець» відстрочення виконання рішення у справі №910/13889/24, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва 18.04.2025 через систему Електронний суд від представника Державного підприємства «Гарантований покупець» надійшла заява про відстрочення виконання рішення Господарського суду м. Києва від 19.02.2025 у справі № 910/13889/24 на термін один рік з моменту ухвалення рішення.

Представник відповідача Державного підприємства «Гарантований покупець» обґрунтовуючи подану заяву підставами та мотивами про відстрочення виконання рішення Господарського суду м. Києва від 19.02.2025 у справі № 910/13889/24 зазначає наступне.

В період воєнного стану Гарантований покупець бере участь у функціонуванні критичної сфери інфраструктури. Разом з іншими учасниками ринку, на яких покладено виконання спеціальних обов`язків, Гарантований покупець здійснює забезпечення населення України доступною електричною енергією за фіксованим, пільговим тарифом до 31.05.2024, включно по 2,64 грн за 1 кВт/год, а з 01.06.2024 - 4,32 за 1 кВт/год.

Заявник зазначає, що на даний момент, відповідно до алгоритму розрахунків, визначених Положенням про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, Гарантований покупець здійснює розрахунки з постачальниками універсальних послуг за рахунок коштів, які отримує від виробників за надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів гарантованим покупцем.

В той же час, з метою забезпечення побутових споживачів електричною енергією, виробники електричної енергії, на яких покладено спецобов`язки, на виконання Положення здійснюють продаж електричної енергії постачальникам універсальних послуг та здійснюють оплату послуги гарантованого покупця з урахуванням отриманих коштів від реалізації такої електричної енергії постачальникам універсальних послуг, отже порушення постачальниками універсальних послуг своїх зобов`язань перед ДП «НАЕК «Енергоатом» унеможливлюють в цілому виконання спеціальних обов`язків згідно Положення (далі ПСО) як виробником електричної енергії ДП «НАЕК «Енергоатом» так і гарантованим покупцем.

Як вбачається зі змісту Положення, виконання ПСО учасниками ринку є взаємопов`язаним, відтак у разі порушення зобов`язань хоча б одним з учасників ПСО (в даному випадку постачальниками універсальних послуг) інші учаснику ринку позбавляються можливості здійснити своєчасні та повні розрахунки у строки, визначені у договорах, укладених на виконання ПСО.

Представник відповідача зазначає, що на даний момент наявна заборгованість постачальників універсальних послуг перед ДП «НАЕК «Енергоатом» та заборгованість ДП «НАЕК «Енергоатом» перед Гарантованим покупцем.

В умовах неотримання коштів від виробників електричної енергії в порядку, визначеному Положенням, у зв`язку з зупиненням експорту електричної енергії, як наслідок зупинення перерахування експортерами електричної енергії коштів Відповідачу відповідно до Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії, що здійснюють операції з експорту електричної енергії, для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії протягом дії воєнного стану, затвердженого постановою КМУ від 07.07.2022 № 775, відсутності альтернативного механізму фінансування учасників, які виконують ПСО (виділення державних дотацій, субвенцій тощо) Відповідач також не може забезпечувати оплату вартості Послуги постачальникам універсальних послуг.

Крім того, станом на даний момент до Гарантованого покупця звернулися ряд Постачальників універсальних послуг з позовами про стягнення заборгованості, 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій. Сума позовних вимог у вказаних справах, станом на сьогодні, вже складає близько 9,8 млрд. грн. Також, станом на сьогодні, у зв`язку із здійсненням збройної агресії російською федерацією проти України запроваджено воєнний стан. Здійснена ворогом збройна агресія спричинила тяжкі наслідки для підприємств енергетичного сектору країни, в т.ч. для Гарантованого покупця. У зв`язку з окупацією державою-агресором найбільшого об`єкту генеруючого електричну енергію в Україні Запорізької АЕС, знищенням великої кількості об`єктів генерації електричної енергії, в т.ч. з альтернативних джерел енергії та зменшенням виробництва електричної енергії, істотно зменшилось надходження коштів у електроенергетичну галузь. З урахуванням зазначеного, Гарантований покупець на даний момент недоотримує значні суми коштів від виробників в межах виконання Положення та від НЕК «Укренерго» в якості оплати послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, в результаті чого Відповідач не може в повному обсязі виконувати свої поточні зобов`язання перед постачальниками універсальних послуг та виробниками електричної енергії за «зеленим» тарифом.

Також представник відповідача у своїй заяві зазначає, про те, що 25.02.2022 НКРЕКП було прийнято постанову №332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду».

Відповідно до пп. 16 п. 1 вказаної постанови Регулятором було надано настанову на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії. Таким чином, з огляду на вкрай складну ситуацію, яка склалась на ринку електричної енергії, з метою забезпечення можливості функціонування ринку електричної енергії з урахуванням потреб воєнного часу Регулятором було надано зазначену вище настанову.

За таких умов, сплата Позивачу грошових коштів на виконання рішення суду в надзвичайно складних умовах воєнного часу ще більше ускладнить ситуацію на ринку електричної енергії та призведе до недоотримання багатьма учасниками ринку коштів та як наслідок неможливості здійснення ними господарської діяльності в критичній сфері інфраструктури, якою є сфера електроенергетики.

Представник відповідача зазначає, що з урахуванням вказаного вище нормативного регулювання, забезпечити можливість виконання рішення суду можна лише шляхом включення відповідних видатків до вартості Послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел та сплати її НЕК «Укренерго», вказане потребує часу для вирішення вищевказаних питань. В іншому випадку (примусове списання коштів без відстрочення виконання рішення суду) буде порушено баланс розрахунків на ринку електричної енергії, що унеможливить виконання Гарантованим покупцем своїх зобов`язань на ринку електричної енергії, зокрема виконання Положення та призведе до неможливості забезпечити безперебійне фінансування постачальників універсальних послуг, які в свою чергу не зможуть реалізовувати електричну енергію населенню за пільговим тарифом 4,32 за 1 кВт/год.

Сукупність таких обставин як: - часткова оплата Відповідачем вартості послуг за спірний період Позивачу; - відсутність в Положенні джерела для покриття витрат на оплату 3% річних та інфляційних втрат за договорами, укладеними на виконання спеціальних обов`язків на ринку електричної енергії; - необхідність підтримання фіксованої ціни на електричну енергію для побутових споживачів на рівні, визначеному Положенням ПСО; - фінансування діяльності гарантованого покупця здійснюється лише в межах кошторису затвердженого Регулятором (ст. 65 Закону); - відсутність вини щодо несвоєчасної оплати послуг та складний фінансовий стан ДП «Гарантований покупець»; - участь Гарантованого покупця у функціонуванні критичної сфери інфраструктури; - надання Регулятором настанови щодо заборони нарахування та стягнення штрафних санкцій в період воєнного стану згідно з постановою НКРЕКП від 25.02.2022 № 332, істотно ускладнюють виконання рішення. Вказані вище обставини є достатньо винятковими для відстрочення виконання рішення суду. Відстрочення виконання рішення є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

Також, представник відповідача зазначає, що відповідно до балансу (звіту про фінансовий стан) станом на 30.09.2024, Гарантованим покупцем було отримано збиток за відповідний період у розмірі 18 251 889 тис. грн., отже документами останньої фінансової звітності підтверджується негативний фінансовий стан Позивача.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю СОЛАРСИСТЕМС 16.12.2025 через систему «Електронний суд» подав заперечення проти заяви Відповідача про відстрочення виконання рішення суду у справі № 910/13889/24.

У поданих запереченнях представник позивача зазначає про те, що відсутні підстави для відстрочення виконання рішення суду, оскільки обставини, які зумовлюють надання відстрочення виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Питання щодо надання відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Відповідач обґрунтовує свою заяву наступними аргументами: необхідність підтримання фіксованих цін на електроенергію для побутових споживачів; складний фінансовий стан Відповідача; - Відсутність вини у несвоєчасній оплаті; участь у функціонуванні критичної інфраструктури. Проте, всі ці обставини не є виключними і не відповідають критеріям, визначеним законом. Вони не ускладнюють виконання рішення суду настільки, щоб обґрунтувати його відстрочення.

Також, відсутні докази неможливості виконання рішення, оскільки Відповідач не надав жодних доказів свого фінансового стану, які б підтверджували неможливість виконання рішення суду. Відповідачем не надано суду жодних доказів неможливості проведення фінансових розрахунків, відсутності на рахунках грошових коштів. Крім того, заява ДП «Гарантований покупець» не містить належних обґрунтувань та доказів на підтвердження виконання судового рішення у добровільному порядку через рік з моменту ухвалення рішення, у випадку відстрочення судом виконання рішення у справі №910/13889/24. Таким чином, перелічені Відповідачем обставини не є виключними і такими, що унеможливлюють виконання рішення суду, а тому заява про відстрочення виконання рішення у справі №910/13889/24 є необґрунтованою.

Представник позивача зазначає про принцип обов`язковості судових рішень, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Таким чином, рішення у справі №910/13889/24 є обов`язковими та такими, що підлягають виконанню.

В обґрунтування поданих заперечень представник позивача зазначає про те, що відсутність необхідних коштів не є підставою для відстрочення, зазначає, що між Позивачем та Відповідачем виникли господарські відносини, а приписи ГК України не передбачають привілейованого становища суб`єктів господарювання, які фінансуються за рахунок бюджету, у питаннях відповідальності за порушення зобов`язань.

Факт відсутності фінансування та ненадходження коштів від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» та від інших контрагентів не можуть бути достатньою підставою, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим.

При цьому, відсутні докази того, що протягом одного року Відповідач отримає грошові кошти від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» або будь-яких інших осіб в обсязі, достатньому для виконання рішення суду у справі № 910/13889/24. Крім того, звертає увагу суду на те, що Відповідач не надав жодних доказів того, що він вживає усіх необхідних заходів для стягнення боргу з НЕК «Укренерго» та інших своїх контрагентів. Таким чином, твердження Відповідача про фінансові труднощі через неплатежі з боку контрагентів є необґрунтованими, оскільки відсутні докази належних зусиль щодо стягнення заборгованості з ПрАТ «НЕК «Укренерго» чи інших боржників. Відповідач не надав суду жодних документів, які б підтвердили наявність претензійної чи позовної роботи з метою отримання коштів, необхідних для виконання рішення суду. Це свідчить про те, що Відповідач не проявляє достатньої ініціативи у відновленні своєї платоспроможності, хоча він як державне підприємство має всі відповідні правові механізми для цього.

Позиція ж Відповідача щодо необхідності відстрочення виконання рішення свідчить не про виключні обставини, а радше про відсутність належного управління власною дебіторською заборгованістю, що не може бути виправданням для відстрочення судового рішення. Отже, відсутність доказів, що протягом року фінансовий стан Відповідача покращиться, а також відсутність активних дій для стягнення коштів з боржників підтверджує необґрунтованість та безпідставність заяви Відповідача про відстрочення виконання рішення суду.

Щодо посилання Відповідача на воєнний стан як підставу для відстрочення виконання рішення є необґрунтованим і не відповідає інтересам справедливого вирішення спору. В умовах, коли Позивач також зазнає втрат через військові дії та недоотримання належних коштів, продовження відстрочення платежів стане несправедливим та порушить баланс інтересів сторін.

Тривале невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором має значний негативний вплив на фінансовий стан Позивача. Несвоєчасне отримання коштів за поставлену електроенергію ускладнює можливість своєчасно розраховуватися з контрагентами, виплачувати заробітну плату працівникам, виконувати податкові зобов`язання та інвестувати у розвиток виробничих потужностей.

Наведені Відповідачем обставини не свідчать про неможливість виконання ним рішення у даній справі, а лише відображають його поточний стан, що також не є обставиною, з якою закон пов`язує необхідність відстрочення виконання судового рішення. Тому збитковість діяльності підприємства, наявність заборгованості перед іншими контрагентами, якими обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, не можуть бути безумовною підставою для відстрочення виконання рішення суду. У клопотанні про відстрочення виконання рішення заявник має надати докази, які у сукупності свідчитимуть про неможливість виконання на даний час, проте наявні докази свідчитимуть про реальність виконання рішення при його відстроченні.

Однак, у порушення приписів чинного процесуального законодавства, відповідач звертаючись із відповідною заявою про відстрочення виконання рішення не надав належних та допустимих доказів, які б достеменно свідчили про те, що протягом строку на яких останній просив відстрочити виконання рішення та по його закінченню, він матиме змогу отримати прибуток та погасити за його рахунок заборгованість, яка була стягнута за рішенням суду, а тому просить суд відмовити у задоволенні заяви Відповідача про відстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Відстрочення виконання рішення - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю.

Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Отже, відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР.

Неможливість виконання рішення не є тотожною неможливості виконання зобов`язання, яке є одним із способів його припинення. З огляду на це обставини, з`ясування сутності та настання яких зумовлює вирішення спору щодо права цивільного, не віднесені законом до таких, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Подібна за своїм змістом правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19 та від 03.09.2020 у справі №905/30/16.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 06.02.2025 у справі №904/1060/24 зазначила, що у статті 331 ГПК України передбачено порядок вирішення питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, зміна способу та порядку виконання судового рішення.

За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з частиною третьою статті 331 ГПК України підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, ураховуючи положення частин четвертої та п`ятої статті 331 ГПК України, суд, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Ураховуючи викладене, вказана норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 ГПК України, вказана норма не вимагає, а господарський суд законодавчо обмежений конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення, який не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Отже, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. При цьому положення ГПК України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінювати докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 цього кодексу.

Відповідно до вказаної норми господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. З урахуванням наведеного суд самостійно вирішує питання стосовно достовірності доказів, достатності їх для винесення рішення, істинності відомостей, які містяться в доказах. Близький за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.03.2018 у справі № 910/8153/17.

Оскільки виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави, згідно з пунктом 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012 невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом, як це визначено у пункті 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012.

Право людини на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997 р., п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II ). За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення ЄСПЛ у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V ).

ЄСПЛ у рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 зазначив, що, ураховуючи що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити:

1) чи зумовлена затримка у виконанні рішення особливими і непереборними обставинами;

2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексація присудженої суми;

3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони";

4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Ураховуючи викладене, недостатнім є лише факт відсутності у боржника коштів, суди обов`язково повинні враховувати інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.

Неможливість виконання рішення не є тотожною неможливості виконання зобов`язання, яке є одним із способів його припинення. З огляду на ці обставини, з`ясування сутності та настання яких зумовлює вирішення спору щодо права цивільного, не віднесені законом до таких, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. А тому доводи Гарантованого покупця щодо відсутності його вини у невиконанні зобов`язання (неможливість забезпечення виконання зобов`язань з оплати електричної енергії за «зеленим» тарифом у інший спосіб ніж шляхом додержання механізму, встановленого Законом України «Про ринок електричної енергії» та постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641, неналежне виконанням НЕК «Укренерго» обов`язку перед Гарантованим покупцем, тощо) не є підставою для відстрочення виконання рішення.

Водночас суд погоджується з доводами заявника, що стан виконання державним підприємством «Гарантований покупець» своїх зобов`язань перед виробниками електричної енергії з альтернативних джерел енергії зумовлена певними об`єктивними обставинами, які не свідчать про відсутність вини відповідача, однак вказують на її ступінь, як такий, що не пов`язаний з його умислом.

Зокрема, виникнення правовідносин між позивачем та відповідачем щодо купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом зумовлено вказівкою Закону, відповідно до якого єдиним напрямком діяльності відповідача є виконання функцій гарантованого покупця електричної енергії. Тому діяльність відповідача, яка хоч і має характер підприємництва, зазнає імперативного регуляторного впливу держави, недосконалість якого в значній мірі зумовлює стан виконання грошових зобов`язань відповідача.

Суд враховує те, що забезпечити виконання зобов`язань з оплати електричної енергії за «зеленим» тарифом в інший спосіб, ніж шляхом додержання механізму, встановленого Законом України «Про ринок електричної енергії» та постановою НКРЕКП від 26.04.2019 №641 неможливо, оскільки, з огляду на приписи вказаних нормативно-правових актів, виконання грошових зобов`язань гарантованого покупця щодо придбання за «зеленим» тарифом електроенергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, витрати на виконання цих спеціальних обов`язків передбачені в структурі тарифу ПрАТ «НЕК «Укренерго», а не гарантованого покупця (відповідача). При цьому, фінансування діяльності гарантованого покупця, згідно з частиною 1 статті 65 Закону України «Про ринок електричної енергії», здійснюється лише в межах кошторису, що затверджується Регулятором.

Таким чином, спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, що зводяться до оплати виробленої електричної енергії за «зеленим» тарифом, та виконання яких є змістом грошового зобов`язання за договором, покладені Законом та постановою НКРЕКП на гарантованого покупця та на ПрАТ «НЕК «Укренерго».

У свою чергу, невиконання ПрАТ «НЕК «Укренерго» визначених Законом та згаданим нормативним актом НКРЕКП спеціальних обов`язків, що передбачені і умовами укладеного сторонами договору, виключає фактичну можливість здійснення повних розрахунків з такими виробниками гарантованим покупцем.

Відповідно до встановленого Законом спеціального порядку розрахунків за електричну енергію, продану виробниками за «зеленим» тарифом, повна та своєчасна оплата електричної енергії продавцям за «зеленим» тарифом пов`язана зі своєчасним надходженням коштів на рахунок гарантованого покупця від оператора системи передачі (ПрАТ «НЕК «Укренерго»), при цьому в обсягах, що забезпечують повну оплату розміру вартості послуги, яка затверджена постановою НКРЕКП.

Отже, обсяг виконання зобов`язання гарантованого покупця з оплати відпущеної електроенергії виробникам за «зеленим» тарифом ставиться Законом у залежність від виконання зазначених спеціальних обов`язків ПрАТ «НЕК «Укренерго», тобто забезпечити можливість виконання рішення суду можна шляхом включення відповідних видатків до вартості послуги та сплати її ПрАТ «НЕК «Укренерго», що потребує часу для вирішення вищевказаних питань.

Так, збитковий стан відповідача підтверджений належним та допустимим доказом копією балансу ДП «Гарантований покупець» станом на 30.09.2024 Додаток №1 до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності».

Заборгованість відповідача перед контрагентами складає понад 45 383 265 млрд грн. (рядок 1615). Також, відповідно до рядка 1420 балансу непокритий збиток Гарантованого покупця на 30.09.2024 складає понад 1 458 076 млн. грн. Таким чином, документами останньої фінансової звітності підтверджується негативний фінансовий стан Позивача, що унеможливлює своєчасне та належне виконання судового рішення без накладення на відповідача додаткових обтяжень, наявність яких може навпаки значно ускладнити виконання рішення суду.

Судом враховано загальновідомі обставин, зокрема, військову агресію Російської Федерації проти України, що має негативний вплив на економіку країни, та ускладнює діяльність як позивача, так і відповідача, а отже негативно впливає на сторін спору. Разом з іншими учасниками ринку, на яких покладено виконання спеціальних обов`язків, гарантований покупець здійснює забезпечення населення України доступною електричною енергією за фіксованим, пільговим тарифом.

У зв`язку зі здійсненням збройної агресії російською федерацією проти України запроваджено воєнний стан. Здійснена ворогом збройна агресія спричинила тяжкі наслідки для підприємств енергетичного сектору країни, в т.ч. для Гарантованого покупця. У зв`язку з окупацією державою-агресором найбільшого об`єкту генеруючого електричну енергію в Україні - Запорізької АЕС, знищенням великої кількості об`єктів генерації електричної енергії, в т.ч. з альтернативних джерел енергії та зменшенням виробництва електричної енергії, істотно зменшилось надходження коштів у електроенергетичну галузь.

Враховуючи вищевказане, відповідач недоотримає значні суми коштів від виробників в межах виконання Положення та від НЕК «Укренерго» в якості оплати послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, в результаті чого не може в повному обсязі виконувати свої поточні зобов`язання перед постачальниками універсальних послуг та виробниками електричної енергії за «зеленим» тарифом, які в свою чергу не зможуть реалізовувати електричну енергію населенню за пільговим тарифом.

Відстрочення виконання судового рішення не повинно сприяти ухиленню від його виконання та впливати на фінансовий стан позивача. Відстрочення виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку після оцінки обставин справи, наведених учасниками справи, наданих ними обґрунтувань та дослідження доказів.

Для з`ясування обставин, чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Відстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягнення балансу інтересів сторін.

Наведене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові 18.09.2024 у справі №905/271/24, в якій також зазначено, що на державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України», заява №6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші, ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого ст. 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 р. у справі «Крапивницький та інші проти України», заява № 60858/00). Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 31.07.2019 р. у справі № 904/4566/18 та від 20.09.2018 р. у справі № 905/2953/17.

Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки чи розстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про достатню винятковість наведених обставин для застосування визначеної ст. 331 Господарського процесуального кодексу України процедури відстрочення виконання судового рішення, а тому вважає можливим відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2025 у справі № 910/13889/24 на термін один рік з моменту ухвалення рішення, строком до 19.02.2026.

Таким чином, заява Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочення виконання рішення у справі №910/13889/24 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 234, 235, 254, 255, 256, 257 331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державного підприємства «Гарантований покупець» від 18.04.2025 про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2025 у справі №910/13889/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СОЛАРСИСТЕМС до відповідача Державного підприємства «Гарантований покупець» на термін один рік з моменту ухвалення рішення задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2025 у справі № 910/13889/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СОЛАРСИСТЕМС до відповідача Державного підприємства «Гарантований покупець» на термін один рік з моменту ухвалення рішення, строком до 19.02.2026.

3.Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена окремо від рішення суду, відповідно до приписів ст.ст. 254, 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 24.12.2025.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА