СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Харків Справа № 917/1602/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В., суддя Тарасова І.В.,

за участю секретаря судового засідання: Євтушенка Є.В.

за участю представників учасників справи:

від апелянта ( ОСОБА_1 ): Кумечко М.С., ордер серії ВІ №1354740 від 04.12.2025;

інші учасники справи: не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. № 2324 П/2),

на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.10.2025 (про відмову у задоволенні клопотань про поновлення строку на подання відзиву та про витребування доказів та залишення їх без розгляду) у справі №917/1602/25

за позовом ОСОБА_2 , смт Нові Санжари, Новосанжарського району Полтавської області

до 1. Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, смт Нові Санжари Новосанжарського району Полтавської області

2. ОСОБА_1 , с.Клюсівка Полтавської області

третя особа: Селянське (фермерське) господарство Гасанов С.М., с. Лелюхівка Полтавської області

про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою

та на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.10.2025 (про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову та його повернення заявнику) у справі №917/1602/25 (суддя Кльопов І.Г.)

за зустрічним позовом: 1. ОСОБА_1 , с. Клюсівка Полтавської області

2. Фермерського господарства "Сороміцький В.Я.", с. Клюсівка Полтавської області

до 1. ОСОБА_2 , смт Нові Санжари Полтавської області

2. Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, смтНові Санжари Полтавської області

3. Селянського (фермерського) господарства Гасанов С.М., с. Лелюхівка Полтавської області

про визнання недійсним наказу та договору оренди

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовом до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області та ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 41,16 га з кадастровим номером :00:001:0016, що розташована на території Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області.

Ухвалою Господарського суду Полтавської суду від 21.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №917/1602/25, встановлено відповідачу строк для подання відзиву - до 15 днів з дня отримання ухвали та попереджено відповідача.

16.10.2025 до Господарського суду Полтавської області від відповідача - ОСОБА_1 надійшли відзив на позовом та клопотанням про витребування доказів разом з клопотанням про поновлення строку на їх подання (вх. № 13311 та вх. № 13312 від 16.10.2025).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 20.10.2025 у справі №917/1602/25 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання відзиву та клопотання про витребування доказів, а також залишено їх без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України, з таких підстав:

- суд ухвалою від 17.09.2025 продовжив ОСОБА_1 процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву, у тому числі зустрічної позовної заяви та клопотання про витребування/долучення додаткових доказів та інших процесуальних документів у справі до 01.10.2025, тоді як заявник звернувся з такими клопотаннями 16.10.2025, тобто із пропуском встановленого судом строку;

- заявник просить суд поновити йому строк, встановлений судом, що не передбачено нормами процесуального законодавства, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 119 ГПК України строк, встановлений судом, може бути лише продовжено, зокрема, за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку;

- суд першої інстанції визнав наведені відповідачем підстави неможливості подання цих клопотань до суду неповажними та відмовив у поновленні строку на їх подання з вищенаведених мотивів.

Крім того, 16.10.2025 до місцевого господарського суду від ОСОБА_1 та ФГ "Сороміцький В.Я." надійшла зустрічна позовна заява, в якій вони просили суд: (1) визнати недійсним та скасувати наказ ГУ Держземагенства у Полтавській області №3877-СГ від 03.10.2014 "Про надання земельної ділянки в оренду" гр. ОСОБА_2 терміном на 49 років; (2) визнати недійсним договір оренди землі від 14.10.2014, укладений між ОСОБА_2 та ГУ Держземагенства у Полтавській області, щодо земельної ділянки, площею 41,16 га з кадастровим номером :00:001:0016, що розташована на території Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області.

У зустрічній позовній заяві також наведено клопотання про поновлення процесуального строку на її подання, яке мотивовано наявністю поважних причини пропуску такого строку.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 20.10.2025 у справі №917/1602/25 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви; зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 та ФГ "Сороміцький В.Я." разом з доданими до неї документами повернуто заявнику.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що зустрічну позовну заяву подано з пропуском встановленого строку та суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для поновлення такого строку. Зокрема, судом встановлено, що ОСОБА_1 завчасно отримав позовну заяву та мав достатньо часу для визначення із позицією по суті позову та/або вирішення питання про звернення із зустрічною позовною заявою, а також господарським судом ухвалою від 17.09.2025 продовжено ОСОБА_1 процесуальний строк на подання відзиву на та зустрічної позовної заяви у строк до 01.10.2025 включно. Однак, відповідач не належним чином не реалізував свої процесуальні права та не подав зустрічну позовну заяву у встановлений строк. Вказані заявником причини пропуску суд визнав неповажними, оскільки зазначені ним обставини не є об`єктивно непереборними та пов`язаними із дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Не погодившись із вищевказаними ухвалами суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

- скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.10.2025 (про відмову у задоволенні клопотань про поновлення строку на подання відзиву та про витребування доказів та залишення їх без розгляду) у справі №917/1602/25 та ухвалити нове судове рішення, яким поновити ОСОБА_1 строк на подання відзиву на позовну заяву, прийняти до розгляду відзив на позовну заяву та клопотання про витребування доказів;

- скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.10.2025 (про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви та її повернення заявнику) у справі №917/1602/25 та ухвалити нове судове рішення, яким визнати поважними причини пропуску та поновити процесуальний строк на подання зустрічної позовної заяви, зустрічний позов прийняти до спільного розгляду з первісним позовом.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції належним чином не досліджені обставини, на які ОСОБА_1 посилався в обґрунтування необхідність поновлення строків на подання відзиву та зустрічного позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що заявника було позбавлено можливості належним чином реалізувати своє право на подання зустрічного позову у встановлений законом строк внаслідок несвоєчасного надання йому судом першої інстанції доступу до матеріалів справи в системі "Електронний суд", у зв`язку з чим він не мав можливості ознайомитися з поданими матеріалами справи, які були необхідні для формування правової позиції та підготовки зустрічної позовної заяви.

Крім того, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 є фермером, не має юридичної освіти, не володіє знаннями у сфері права та не здатен самостійно забезпечити належне представництво власних інтересів у судовому процесі. У зв`язку з цим, 10.10.2025 між ОСОБА_1 та адвокатом та було укладено договір про надання правової допомоги. Отже, апелянт стверджує, що до укладення договору з адвокатом він не мав повної картини щодо спірних правовідносин і не розумів, який зустрічний позов потрібно подати, щоб об`єктивно з`ясувати всі обставини справи. В процесі первинного аналізу справи представником було виявлено, що дана справа є складною, має багаторівневий характер та охоплює низку спорів (у господарських та цивільних справах), які взаємопов`язані між собою як за суб`єктним складом та предметом спорів.

Також апелянт вказує, що з метою встановлення правового статусу земельної ділянки, хронології її передачі, правомірності укладених договорів, дій органів місцевого самоврядування та державної влади, адвокатом здійснено ряд запитів та опрацьовано архівні матеріали, отримані від Новосанжарської селищної ради, архівного відділу Полтавської РДА, а також від ГУ Держгеокадастру у Полтавській області. Отримання вищезазначених документів було необхідними для побудови ефективного правового захисту інтересів відповідача у справі.

Проте, на думку апелянта, суд першої інстанції не звернув увагу на дані обставин, прийшов до хибних висновків та прийняв оскаржувані ухвали, чим порушив право відповідача на судовий захист, та можливість встановити у справі об`єктивні обставини та розглянути вимоги за зустрічним позовом. На думку скаржника, в оскаржуваних ухвалах не зазначено обґрунтованих підстав для відмови у поновленні відповідачу строку на подання зустрічного позову.

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2025 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В., суддя Тарасова І.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвал Господарського суду Полтавської області від 20.10.2025 у справі №917/1602/25; відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; призначити розгляд апеляційної скарги у справі №917/1602/25 на 10.12.2025 о 15:30 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 задоволено заяву представниці ОСОБА_1 адвоката Кумечко М.С. про участь у судових засіданнях по справі №917/1602/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №917/1602/25 до 17.12.2025 о 14:45год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, м. Харків, просп. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №105.

До початку розгляду апеляційної скарги інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду оскаржуваних ухвал суду першої інстанції відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 17.12.2025 приймала участь в режимі відеоконференції представниця відповідача (апелянта), яка підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, просила скасувати оскаржувані ухвали суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким поновити строк на подання відзиву та зустрічного позову, прийняти їх до спільного розгляду з первісним позовом.

Уповноважені представники інших учасників справи у судове засідання 17.12.2025 не з`явилися; про дату, час та місце проведення судового засідання всі сторони повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів розглядає апеляційну скаргу за відсутності представників інших учасників справи.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутньої у судовому засіданні представниці відповідача (апелянта), судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 18.08.2025 ОСОБА_2 звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовом до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області та ОСОБА_1 про усунунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, площею 41,16 га з кадастровим номером :00:001:0016, що розташована на території Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, шляхом:

- визнання недійсними результатів земельних торгів, проведених ПП "Регіональний інвестиційний центр аукціонів" та оформлені протоколом №1 від 08.05.2019 земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :00:001:0016;

- визнання недійсним договору оренди землі від 08.05.2019, укладеного між Руденківською сільською радою та ОСОБА_1 , зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 31516100, згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46829019 від 13.05.2019.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі №917/602/25, яку вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 18.09.2025; встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України до 15 днів з дня отримання ухвали.

У зв`язку з тим, що в ухвалі від 21.08.2025 не було зазначено найменування відповідача-2, Господарським судом Полтавської області постановлено ухвалу від 17.09.2025, якою внесено виправлення до ухвали суду від 21.08.2025, зазначивши відповідача-2 - ОСОБА_1

17.09.2025 до Господарського суду Полтавської області від ОСОБА_1 надійшло клопотання про надання додаткового терміну для подання відзиву на позовну заяву, у тому числі зустрічної позовної заяви та клопотання про витребування/долучення додаткових доказів та інших процесуальних документів.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 17.09.2025 задоволено вищевказану заяву та продовжено ОСОБА_1 процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву, у тому числі зустрічної позовної заяви та клопотання про витребування/долучення додаткових доказів та інших процесуальних документів у справі до 01.10.2025 включно.

16.10.2025 до Господарського суду Полтавської області від ОСОБА_1 надійшли відзив на позов та клопотання про витребування доказів разом з клопотанням про поновлення строку на їх подання (вх. № 13311 та вх. № 13312 від 16.10.2025).

Крім того, 16.10.2025 до Господарського суду Полтавської області від ОСОБА_1 та ФГ "Сороміцький В.Я." надійшла зустрічна позовна заява, в якій останні просили суд:

- визнати недійсним та скасувати наказ ГУ Держземагенства у Полтавській області №3877-СГ від 03.10.2014 "Про надання земельної ділянки в оренду" гр. ОСОБА_2 терміном на 49 років;

- визнати недійсним договір оренди землі від 14.10.2014, укладений між ОСОБА_2 та ГУ Держземагенства у Полтавській області, щодо земельної ділянки, площею 41,16 га з кадастровим номером :00:001:0016, що розташована на території Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області.

Позивачі у зустрічній позовній заяві просили суд поновити процесуальний строк на її подання. Так, в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду заявник зазначив, що лише 01.10.2025 між ОСОБА_1 та адвокатом Кумечко М.С. було укладено договір про надання правової допомоги, а до моменту укладання договору він не мав можливості належним чином реалізувати своє право на захист, оскільки не володіє юридичними знаннями, а також був зайнятий веденням господарської діяльності в період сільськогосподарського навантаження.

Суд першої інстанції встановив, що ухвали Господарського суду Полтавської області від 17.09.2025 про виправлення описки та про продовження ОСОБА_1 процесуального строку (до 01.10.2025) були отримані відповідачем до свого кабінету у підсистемі "Електронний суд" - 18.09.2025. Проте, відповідач своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву та зустрічного позову у межах встановлених судом строків (з урахуванням продовження строку до 01.10.2025) не скористався та відзив на позову заяву/зустрічний позов до суду не надіслав.

Також, господарський суд відзначив, що відповідач отримав позовну заяву та мав достатньо часу для визначення із позицією по суті позову та/або вирішення питання про звернення із зустрічною позовною заявою, однак, не скористався своїм правом та не подав зустрічну позовну заяву.

У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції визнав наведені відповідачем причини неповажними та таким, що пов`язані із суб`єктивними причинами, у зв`язку з чим дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотань відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позов та зустрічного позову.

З огляду на викладене, на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України суд повернув зустрічну позовну заяву відповідачу.

Надаючи кваліфікацію спірним правовідносин, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) унормовано, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

За приписами ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Відповідно до ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в ч.ч. 2 та 3 ст. 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 3 ст. 80 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.08.2025 прийнято позовну заяву і відкрито провадження у справі №917/602/25, а також встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України до 15 днів з дня отримання ухвали.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 17.09.2025 внесено виправлення до ухвали суду від 21.08.2025 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, зазначивши найменування відповідача-2 - ОСОБА_1

17.09.2025 до Господарського суду Полтавської області від ОСОБА_1 надійшло клопотання про надання додаткового терміну для подання відзиву на позовну заяву, у тому числі зустрічної позовної заяви та клопотання про витребування/долучення додаткових доказів та інших процесуальних документів.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 17.09.2025 вищевказану заяву задоволено та продовжено ОСОБА_1 процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву, у тому числі зустрічної позовної заяви та клопотання про витребування/долучення додаткових доказів та інших процесуальних документів у справі до 01.10.2025 включно.

Вказана ухвала суду від 17.09.2025 була доставлена ОСОБА_1 до його електронного кабінету 18.09.2025 о 15 год. 16 хв., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа виготовленої з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" та не заперечується апелянтом.

Отже, з урахуванням дати отримання ОСОБА_1 ухвали суду від 17.09.2025 про продовження процесуального строку, відзив на позовну заяву мав бути поданий відповідачем не пізніше 01.10.2025.

При цьому, судом встановлено, що відзив на позовну заяву та клопотання про витребування доказів (вх. №13312 від 16.10.2025), було подано представницею ОСОБА_1 адвокатом Кумечко М.С. через канцелярію суду першої інстанції лише 16.10.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Разом з тим на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена. Такі висновки сформульовані у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2018 у справі №904/5995/16.

Колегія суддів зазначає, що заява про поновлення строку на подання відзиву та клопотання про витребування доказів не підлягала задоволенню судом першої інстанції, адже в силу приписів ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Однак, як встановлено судом з матеріалів справи, в даному випадку у строк, встановлений судом до 01.10.2025, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не подав до суду заяву про продовження процесуального строку.

Згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (частина перша). Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина друга).

З огляду на наведене, враховуючи положення ст.ст. 118, 119 ГПК України, заява відповідача про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву та на подання клопотання про витребування доказів обґрунтовано залишені судом першої інстанції без розгляду.

Щодо строку на подання зустрічного позову, колегія суддів зазначає наступне.

В силу приписів ст. 180 ГПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 ГПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Однак, матеріали справи свідчать, що зустрічна позовна заява була подана представницею відповідача до господарського суду першої інстанції 16.10.2025, тобто з пропуском встановленого процесуального строку більш ніж на два тижні.

З огляду на вказане, судова колегія констатує факт звернення відповідача із зустрічним позовом поза межами встановленого законом строку.

Водночас, разом із зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку для подання зустрічної позовної заяви.

Зазначене клопотання мотивовано тим, що лише 01.10.2025 між адвокатом Кумечко М.С. та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги. Водночас заявник зауважив, що він не має юридичної освіти, не володіє спеціальними знаннями у сфері права та не може самостійно забезпечити належне представництво власних інтересів у судовому процесі. Крім того, відповідач є фермером, на час укладення договору про надання правової допомоги припав період проведення сезонних польових робіт, зокрема збору врожаю, підготовки ґрунту та інших агротехнічних заходів. Враховуючи зайнятість відповідача у виробничому процесі, його можливість особистої участі в судовому розгляді справи була суттєво обмежена. Це об`єктивно зумовило необхідність для звернення по кваліфіковану правову допомогу до адвоката за належним представництвом інтересів у суді.

Таким чином, відповідач вважає, що він пропустив строк на подання зустрічного позову з поважних причин, а тому такий строк підлягає поновленню.

Судова колегія відмічає, що право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним. Подаючи зустрічну позовну заяву, заявник повинен дотримуватись вимог ГПК України щодо її подання.

Частиною 1 ст. 46 ГПК України визначено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Нормою п. 3 ч. 2 ст. 46 ГПК України передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Як вже зазначалося, частиною 8 ст. 165 ГПК України обумовлено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

З положень ч. 8 ст. 165 ГПК України прямо вбачається, що для подачі відзиву строк встановлює суд в межах граничного строку - 15 днів з дня вручення ухвали.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ст. 113 ГПК України).

Частиною 1 ст. 116 ГПК України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, право на подання зустрічного позову може бути реалізоване відповідачем виключно у строк, встановлений для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі №910/5172/19).

Обрахування строку на подання відзиву на позов починається відповідно для кожного учасника справи з наступного дня після дати отримання ним ухвали місцевого господарського суду про відкриття провадження у справі.

Як підтверджується матеріалами справи та зазначено вище, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 17.09.2025, яку відповідач 18.09.2025 отримав через підсистему "Електронний суд", було продовжено ОСОБА_1 процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву, у тому числі зустрічної позовної заяви та клопотання про витребування/долучення додаткових доказів та інших процесуальних документів у справі до 01.10.2025 включно.

Відповідно до ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша).

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справи перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк виступає одним з ключових елементів господарсько-процесуальної форми і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження господарського процесу у визначених ГПК України часових рамках.

Під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ГПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи, також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правостворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Питання щодо поновлення встановленого законом строку безпосередньо пов`язане з відповідним конкретним учасником справи, його процесуальним правом і обов`язком та спрямоване на реалізацією саме його суб`єктивних процесуальних прав (обов`язків).

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на вчинення процесуальних дій перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

У тому випадку, коли у встановлений законом строк учасник справи не може виконати певні процесуальні дії, оскільки саме у нього виникли обставини, які перешкоджають їх реалізації, у такого учасника виникає унормована законом можливість ініціювати поновлення процесуального строку у спосіб звернення до суду із заявою, в якій мають бути наведені причини пропуску строку; суд же лише має здійснити оцінку цих причин, наведених заявником, на предмет їх поважності. Інший підхід порушував би принципи диспозитивності та змагальності.

Колегія суддів зазначає, що отримавши позовну заяву 20.08.2025 (що підтверджується відстеженням трекінгу поштового пересилання №758), відповідач ОСОБА_1 , з метою належної підготовки до розгляду справи та формування правової позиції щодо позовних вимог, не був позбавлений можливості реалізувати своє право на захист, зокрема шляхом укладення договору з адвокатом.

Крім того, отримавши позовну заяву 20.08.2025, відповідач також не був позбавлений можливості перевірити наявність провадження за такою позовною заявою на сайті "Судова влада України" та ознайомитися з текстом ухвали від 21.08.2025 про відкриття провадження у справі №922/1602/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є загальнодоступним.

Водночас, колегія суддів акцентує увагу на тому, що відповідач посилається на укладення договору з адвокатом лише 01.10.2025, натомість із матеріалів зустрічної позовної вбачається, що представниця відповідача адвокат Кумечко М.С. вже 10.09.2025 розпочала здійснювати збирання необхідних доказів (шляом направлення адвокатських запитів; а.с. 134 т.1) для подачі вказаної зустрічної позовної заяви лише 16.10.2025.

Із змісту долучених адвокатських запитів чітко вбачається, що адвокат Кумечко М.С. направляла запити саме з метою надання правової допомоги своєму клієнту - відповідачу у справі №917/1602/25, тобто договір про надання правнчиої допомоги був укладений з адвокатом щонайменш з 10.09.2025.

У свою чергу, колегія суддів звертає увагу, що скаржник, посилаючись на поважність причин пропуску, не вказує з яких підстав ОСОБА_1 та / або його представниця були позбавлені можливості з середини вересня 2025 року звернутись до суду з таким зустрічним позовом в межах строків для подання відзиву, оскільки обставини, на які посилається відповідач як на підставу для поновлення строку (необхідність укладення договору з адвокатом 01.10.2025), станом на 10.09.2025 вже існували, що, зокрема, вбачається з поданих відповідачем додатків до зустрічної позовної заяви.

До того ж, колегією суддів враховується й те, що самі по собі обставини необхідності збирання певної кількості доказів не є поважною причиною пропуску строку на подання зустрічного позову, оскільки зазначені процесуальні дії (збирання/ витребування доказів) можливо реалізувати в прцесесі судового розгляду справи, тобто вже після звернення до суду із зустрічним позовом.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що наведені відповідачем обставини не є тими виключними обставинами, які можуть бути підставою для поновлення строку для подання зустрічного позову, а його подання залежало лише від волевиявлення самого відповідача.

Посилання відповідача на те, що він є фермером та у зв`язку з необхідністю проведення сільськогосподарських робіт в нього не було достатньо часу на укладення договору з адвокатом, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки: по-перше, як встановлено судом, відповідач був завчасно (20.08.2025) обізнаний із наявністю судового провадження у цій справі та представниця відповідача щонайменше з 10.09.2025 представляла інтереси ОСОБА_1 , у тому числі направляла адвокатські запити до державних органів; по-друге, у цьому спорі вирішувалося питання саме щодо земельної ділянки, якою користувався відповідач, а тому останній мав належним чином організувати представництво своїх інтересів в суді, у тому числі своєчасно підготувати та подати до суду зустрічний позов.

Що стосується доводів апеляційної скарги відповідача про необхідність збирання та підготовки великого обсягу матеріалів, що потребувало додаткового часу представника для вивчення та проведення аналізу документів справи, що було підставою пропуску строку на звернення із зустрічним позовом, колегія суддів зазначає, що представниця відповідача розпочала збирання доказів більше ніж за два тижні до закінчення встановлених судом строків та не була позбавлена можливості своєчасно звернутися до суду із зустрічним позовом, зазначивши при цьому про необхідність подання та отримання решти доказів.

Крім того, відповідач не був обмежений законом в кількості осіб, які можуть представляти його інтереси у суді, а отже у разі браку часу у представника ОСОБА_1 міг залучити до складання зустрічного позову з метою його своєчасного подання до суду додаткового представника.

Таким чином, посилання апелянта щодо великого обсягу опрацювання матеріалів необхідних для подання зустрічного позову, не можуть вважатися поважними причинами пропуску процесуального строку, оскільки такі дії відповідача залежали виключно від суб`єктивної поведінки останнього, а зазначені обставини жодним чином не обмежували права та можливість подати зустрічну позовну заяву у встановлений строк та отримати і подати суду всі необхідні докази після її подання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що при поданні зустрічного позову ОСОБА_1 не вказані дійсно поважні причини пропуску строку звернення із зустрічним позовом, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальної дії по пред`явленню зустрічного позову у встановлений законом строк.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не було наведено жодних об`єктивних непереборних обставин, які б не залежали від волі та поведінки самого відповідача, що завадили йому звернутися із зустрічним позовом в межах встановленого судом строку для подання відзиву.

Колегія суддів також зауважує, що самі лише посилання відповідача на те, що він не мав повної картини спірних правовідносин та у його представниці була необхідність опрацювання великого масиву документів та інформації, не можуть вважатися поважними причинами пропуску строків на подання зустрічної заяви, оскільки такі обставини зумовлені суб`єктивною поведінкою відповідача.

Крім того, колегія суддів враховує, що строк пропуску строку на подання зустрічного позову складає більше двох тижнів. При цьому, адвокат Кумечко М.С. направляла адвокатські запити вже 10.09.2025, а тому у відповідача та його представниці було достатньо часу для підготовки та подання позовної заяви у строк до 01.10.2025. В той же час, заявником не надано належних та допустимих доказів стосовно того, що за такий час він не мав об`єктивної можливості подати зустрічну позовну заяву у визначений процесуальним законом строк або ж подати до суду клопотання про продовження процесуальних строків. На підтвердження даної обставини скаржником не надано жодних доказів.

Отже, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що судом першої інстанції належним чином не досліджені обставини, на які Сороміцький В.Я. посилався в обґрунтування необхідність поновлення строків на подання зустрічного позову. При цьому колегія зауважує, що встановлений строк на подання зустрічного позову є обов`язковим і порушення цього строку у даному випадку пов`язано з суб`єктивним ставленням скаржника до зазначених обставин.

Процесуальний закон встановлює чіткі наслідки порушення цього строку.

Згідно ч. 6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Отже, оскільки, відповідач подав зустрічну позовну заяву з порушенням строку, встановленого ч. 1 ст. 180 ГПК України, і причини поновлення цього строку визнані судом неповажними, місцевим господарським судом було правомірно повернуто зустрічну позовну заяву відповідача.

Колегія суддів також наголошує, що повернення оскаржуваною ухвалою суду зустрічного позову не позбавляє права пред`являти позов у загальному порядку, а тому не є обмеженням доступу до правосуддя.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність ухвали, прийнятої судом першої інстанції.

Таким чином, оскільки доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час прийняття оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваних судових ухвалах висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга Сорміцького В.Я. задоволенню не підлягає, а ухвали Господарського суду Полтавської області від 20.10.2025 у справі №917/1602/25 підлягають залишенню без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сороміцького Віктора Яковича залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.10.2025 (про відмову у задоволенні клопотань про поновлення строку на подання відзиву та про витребування доказів та залишення їх без розгляду) та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.10.2025 (про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви та її повернення заявнику) у справі №917/1602/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення; порядок і строки оскарження постанови передбачені ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

Повну постанову складено 29.12.2025.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя В.В. Лакіза

Суддя І.В. Тарасова