ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2025 Справа № 917/1175/25

м. Полтава

Суддя Солодюк О.В., розглянувши матеріали

за позовною заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" вул. Польська, 2а, м.Полтава, Полтавська область, 36008

до Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №65 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області вул.Київська, 12-А, м.Кременчук, Полтавська область, 39631

про стягнення 190 556,64 грн.

без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду 13.06.2025 звернулося Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" з позовною заявою до відповідача Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 65 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про стягнення 75 015,49 грн - пені, 27 867,46 грн - 3% річних та 87 673,69 грн - інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.06.2025 суд прийняв позов до розгляду й відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, копію ухвали від 16.06.2025 року відповідач отримав в електронному кабінеті 18.06.2025 року.

Таким чином, керуючись приписами п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 16.06.2025 року є 18.06.2025 року. Отже, суд належним чином повідомляв відповідача про розгляд справи.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно з ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно із ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище приписів ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

01 листопада 2022 року між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» та Кременчуцьким закладом дошкільної освіти (ясла-садок) № 65 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області було укладено Договір № 7090 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води (надалі Договір № 7090).

Відповідно до п. 1 Договору № 7090 сторони домовились про те, що позивач бере на себе зобов`язання постачати теплову енергію з метою забезпечення опалення приміщень відповідача за адресою: м. Кременчук, вул. Київська, буд. 12А дошкільний заклад № 65, а відповідач зобов`язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати за теплову енергію в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Згідно п. 43 Договору № 7090, він набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) Сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами з 01.11.2022 і діє в частині постачання теплової енергії по 31.12.2022, а в частині розрахунків до їх повного здійснення.

Відповідно до п.44 Договору № 7090 він вважається продовженим на наступний рік, якщо до закінчення строку його дії про припинення дії Договору не буде заявлено однією із Сторін.

В результаті порушення Відповідачем умов Договору, у Відповідача виникла заборгованість перед Позивачем за поставлену теплову енергію за зобов`язаннями листопад 2022 року січень 2024 року на загальну суму 1 468 481,17 грн.

Враховуючи, що Відповідачем було здійснено часткову оплату за укладеним договором, Позивач 02.05.2024 звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з Відповідача заборгованості за відпущену теплову енергію за Договором № 7090 за період листопад 2022 року січень 2024 року на загальну суму 1 609 727,23 грн., з яких:

- 1 468 481,17 грн. - основного боргу;

- 89 839,98 грн - пені;

- 22 662,39 грн 3% річних;

- 28 743,69 грн втрат від інфляції.

В ході судового розгляду було встановлено, що позивачем та відповідачем було підписано акти прийняття-передачі послуг від 30.11.2022 р., 31.12.2022 р., 31.01.2023 р., 28.02.2023 р., 31.03.2023 р., 30.04.2023 р., 31.05.2023 р., 30.06.2023 р., 31.07.2023 р., 31.08.2023 р., 30.09.2023 р., 31.10.2023 р. 30.11.2023 р. та 31.12.2023 р. Крім того, позивачем було направлено на адресу Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 65 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області акт приймання-передачі послуг від 31.01.2024 р., що підтверджується реєстром згрупованих поштових відправлень та не заперечується відповідачем.

Доказів направлення відповідачем на адресу ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заперечень на зазначений акт до суду не надано, відтак він вважається оформленим відповідно до вимог чинного законодавства. Отже, вказані акти приймання - передачі за листопад 2022 року січень 2024 року були прийняті судом у якості належних доказів виконання позивачем умов договору № 7090 від 01.11.2022 р. на загальну суму 1 695 133,72 грн.

Крім того, на час звернення до суду, відповідачем було проведено часткову оплату за теплову енергію, а саме: 30.12.2022 99 629,68 грн (призначення платежу - за теплову енергію 11.2022), 30.12.2022 - 127 022,87 грн (призначення платежу за теплову енергію 12.2022).

За результатами розгляду позовної заяви ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», Господарським судом Полтавської області 01.08.2024 було ухвалено рішення у справі № 917/736/24, яким стягнуто на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з Відповідача - Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 65 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області:

- 1 468 481,17 грн заборгованості за договором на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 7090 від 01.11.2022;

- 89 839,98 грн - пені, нарахованої з 01.05.2023 по 14.03.2024 за зобов`язаннями з березня 2023 року по січень 2024 року;

- 22 662,39 грн 3% річних, нарахованих за загальний період з 31.01.2023 по 14.03.2024 (з урахуванням дати виникнення прострочення зобов`язання по кожному акту окремо);

- 28 743,69 грн втрати від інфляції за загальний період з 02.2023 по 02.2024, за зобов`язаннями з грудня 2022 року по грудень 2023 року;

- 19 316,73 грн - судового збору.

Станом на дату звернення до суду з цим позовом, заборгованість стягнута з Відповідача рішенням Господарського суду Полтавської області від 01.08.2024 у справі № 917/736/24, сплачена в повному обсязі наступними платежами:

- 31.10.2024 1 319 659,05грн (призначення платежу оплата за теплопостачання на виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 01.08.2024 по справі № 917/736/24);

- 15.11.2024 148 822,12 грн (призначення платежу оплата за теплопостачання на виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 01.08.2024 по справі № 917/736/24).

- 05.12.2024 28 743,69 грн (призначення платежу: втрати від інфляції, на виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 01.08.2024 по справі №917/736/24);

- 05.12.2024 89 839,98 грн (призначення платежу: пеня, на виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 01.08.2024 по справі №917/736/24);

- 05.12.2024 22 262,39 грн (призначення платежу: 3% річних, на виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 01.08.2024 по справі №917/736/24);

- 05.12.2024 19 316,73 грн (призначення платежу: судовий збір, на виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 01.08.2024 по справі 917/736/24).

За прострочення відповідачем виконання зобов"язання щодо оплати за теплову енергію, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, суд виходить з наступного.

ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» (Позивач) здійснює ліцензовану господарську діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії на підставі ліцензій: 1) виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії); 2) транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; 3) постачання теплової енергії, які були переоформлені на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 739 від 06.06.2017.

Відповідно до ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 308 від 22.03.2017, Обласні та Київська міська державні адміністрації здійснюють ліцензування господарської діяльності:

- з виробництва теплової енергії суб`єктів господарювання у разі, якщо суб`єкт господарювання провадить (має намір провадити) діяльність з виробництва теплової енергії (крім виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях, когенераційних установках та установках з використанням альтернативних джерел енергії) на виробничих об`єктах, що розташовані на території відповідної області України (території міста Київ);

- з транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами суб`єктів господарювання у разі, якщо теплові мережі суб`єктів господарювання розташовані на території відповідної області України (території міста Київ);

- з постачання теплової енергії суб`єктів господарювання у разі, якщо суб`єкт господарювання здійснює (планує здійснювати) постачання теплової енергії на території відповідної області України (території міста Київ).

Позивач внесений до ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії (в тому числі з використанням альтернативних видів палива) у Полтавській області.

На підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №894-р у спільну власність територіальних громад Полтавської області передано цілісний майновий комплекс відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи «Навчально-методичний центр з газової безпеки» (код згідно з ЄДРПОУ ВП: 44657848).

Рішенням Полтавської обласної ради № 481 від 14.10.2022 «Про прийняття цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи «Навчально-методичний центр з газової безпеки» у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області» було прийнято безоплатно з державної власності у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області цілісний майновий комплекс відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи «Навчально-методичний центр з газової безпеки» (код згідно з ЄДРПОУ ВП: 44657848). Пунктом 4 цього рішення, після затвердження акту приймання-передачі, передбачено передачу на баланс, у господарське відання, майна, як внесок до статутного капіталу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго».

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 1508 від 20.10.2022 Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води на лівобережній частині міста Кременчука від джерела Кременчуцької ТЕЦ з покладенням відповідних обов`язків згідно із законодавством.

Виходячи з викладеного, починаючи з листопада 2022 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» постачає теплову енергію і надає послуги з постачання теплової енергії та гарячої води на лівобережній частині м. Кременчука від джерела Кременчуцької ТЕЦ, у тому числі і відповідачу.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Матеріалами справи підтверджено, що 01 листопада 2022 року між ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" та Кременчуцьким закладом дошкільної освіти (ясла-садок) №65 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області було укладено Договір № 7090 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Законом України «Про теплопостачання», який визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії, захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.

За приписами статті 1 Закону України «Про теплопостачання» постачання теплової енергії господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору. Сфера теплопостачання є сферою діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам.

Споживачем теплової енергії є, зокрема, юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

У відповідності до ст.2 Закону України «Про теплопостачання» цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форми власності.

Згідно норм ст.3 Закону України «Про теплопостачання» відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

Цьому обов`язку кореспондує обов`язок споживачів теплової енергії, визначений ст.19 Закону України «Про теплопостачання», згідно якого споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» одним з основних обов`язків споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Згідно з приписами статей 525, 526, 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Відповідно до п. 39 Договору № 7090 у випадку несплати у вказані строки вводиться пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який нараховується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочки платежу.

Відповідно до ст. 1 та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Згідно п. 37 договору № 7090 сторони домовились про те, що споживач зобов`язується сплачувати за теплову енергію у строк до 30 числа місяця наступного за розрахунковим.

Позивач у позові відповідно до наданого розрахунку просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 75 015,49 грн, на грошові зобов`язання серпня 2023 року - січня 2024 року, починаючи з 15.03.2024 по 31.08.2024.

Відповідач контррозрахунку штрафних санкцій суду не надав.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 75 015,49 грн пені за прострочення оплати вартості товару за договором № 7090 від 01.11.2022 р., суд прийшов до висновку, що зазначені вимоги відповідають положенням Цивільного кодексу України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», є обґрунтованими та правомірними.

Також позивач просить стягнути із відповідача в зв`язку із неналежним виконанням грошових зобов`язань за договором 3% річних та інфляційні втрати.

За статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому слід зауважити, що у випадках порушення грошового зобов`язання суд не має правових підстав приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов`язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України).

За своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, а 3% річних є платою за користування чужими коштами в цей період прострочення виконання відповідачем його договірного зобов`язання, і за своєю правовою природою вони є самостійними від неустойки способами захисту, цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов`язань, а не штрафною санкцією.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Контррозрахунку розміру інфляційних втрат та відсотків річних відповідачем також надано не було.

Здійснивши перевірку розрахунку 3% та інфляційних втрат, суд прийшов до висновку, що зазначені розрахунки є вірними, а отже, вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 87 673,69 грн та 3 % річних в сумі 27 867,46 грн відповідають положенням чинного законодавства України, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, згідно зі ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Отже, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме, про стягнення з відповідача 75 015,49 грн - пені, 87 673,69 грн - інфляційних втрат, 27 867,46 грн - 3 % річних.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно із частиною 1статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки позовна заява надійшла до суду в електронній формі через підсистему "Електронний суд", за подання цієї позовної заяви позивач сплатив 2 422,40 грн судового збору із застосуванням коефіцієнту пониження ставки судового збору.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 65 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (вул. Київська, буд. 12-А, м. Кременчук, Полтавська область, 39631, ) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (36008, м. Полтава, вул. Польська, 2А, ) 75 015,49 грн - пені, 87 673,69 грн - інфляційні втрати, 27 867,46 грн - 3 % річних та 2 422,40 грн судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Суддя Солодюк О.В.